56 
mere, var jeg i Grunden lige nær, d. v. s. jeg maatte opfatte den 
som en Stegophil med visse Tilnærmelser til Trichomyctererne, altsaa 
vel snarest som Type for en ny Slægt, der vilde nedbryde den 
kunstige Demarkationslinie mellem begge Grupper. At optage den 
simpelthen i Stegophilus - Slægten, hvad maaske er den lempeligste 
Udvej, vilde kun kunne lade sig gjøre, hvis man vilde opgive den 
af Gjællehudens frie eller bundne Tilstand laante Karaktér, og 
dette vilde formentlig kun være tilladeligt, hvis der var paavist 
Overgangsforhold i denne Henseende, et „mere eller mindre“. 
Acanthopoma annectens 
fra Siden (nat. St.), Hovedet ovenfra og franeden, lidt forstørret. 
I Legemsformen nærmer den sig Stegophilus insidiosus, men 
er noget mindre smækker. Hovedet og Forkroppen ere nedtrykte, 
især Hovedet, Bagkroppen noget sammentrykt. Hovedets Omrids 
er parabolisk, Gabet halvmaanedannet, bredt, anbragt helt nede 
paa Undersiden; Øjnene ere ikke store. Afstanden mellem de 
forreste Næsebor er dobbelt saa stor som mellem de bageste; ingen 
af dem er udstyret med en Tentakel, derimod løber hver Overkjæve, 
som hos Stegophilus, bagtil ud i en lille „Skægtraad“. Der er en 
Gruppe af 4—6 større og nogle mindre, svagt krumme Bentorne 
