135 
gede, men der findes mange Overgangsformer mellem disse og hine. 
Paa mit Materiale var Indholdet i alle Overhudens Celler dybt mørke¬ 
brunt, homogent, og en Cellekærne var ikke paaviselig mere. Et 
histologisk Fænomen, som med særlig Tydelighed træder frem paa 
meget tynde Tværsnit gjennem Epidermiscellens Midte, kan ikke lades 
uomtalt, da det synes at være temmelig enestaaende. Det bestaar 
deri, at der lige under Kutikula findes et meget lavt, tomt Rum, 
en svagt hvælvet Hule i Overhudscellens Ydervæg (Figg. VII og XI). 
At her ikke er Tale om et eget Lag i denne af ejendommelig Lys¬ 
brydning, men om en veritabel Spalte, have ikke alene Farvninger 
med Klorzinkjod, Safranin o. a. m. vist mig; men ogsaa den Om¬ 
stændighed taler derfor, at extremt tynde Tværsnit af Kutikulaen 
ofte rives itu lige over den nævnte, lave Spalte, hvis Ydervægge 
(eller Loft) derved spaanagtig krumme sig udad (Fig. VII, æ). 
Hvad Betydning denne besynderlige Struktur har, véd jeg ikke. 
Jeg har ikke fundet den hos andre Arter, men jeg kan her anføre? 
at den ogsaa gjenfindes i Blomsterskaftets Epidermisvægge 2 ). 
Den noprede Beskaffenhed af Overhuden, som har givet Arten 
sit Navn, er ikke et Indtorringsfænomen; den beror derpaa, at de 
til hinanden stødende Ender af Cellerne udadtil have korte For¬ 
længelser (Tab. III, Fig. VIII), saa at de staa ligesom med Fod- 
saaler imod hinanden. Dette iagttages naturligvis lettest paa et 
Længdesnit af Bladet, og Fænomenet giver her Overhuden et ganske 
ejendommeligt Udseende. 
Spalteaabningerne ere, sete fra Fladen, temmelig store, hvor¬ 
imod deres Lukkeceller og de to dem omgivende Biceller paa et Tvær- 
0 Man har gjort mig opmærksom paa, at den her omtalte Hulhed 
kunde være den egenlige Epidermiscelle; de store, tykvæggede Celler, 
som jeg har kaldt saaledes, skulde da være et ved tidlig indtræffende 
Tangentialdeling af Overhuden dannet Hypodcrm. Kun Udviklings¬ 
historien formaar selvfølgelig at løse Sporgsmaalet, og hertil har jeg 
intet brugbart Materiale. Hvis virkelig de omtalte Spalter skulde 
tydes som Epidermisceller, hvad jeg ikke er tilbøjelig til, vilde 
X. asperata ved sin mærkelig udviklede Hypoderm afvige fra de 
andre undersøgte Arter paa en meget paafaldende Maade. 
