137 
For øvrigt ere de enkelte Karstrænge kollaterale og forsynede med 
Protohadromlakune; Leptomet er meget smaamasket og paa Siderne 
begrænset af to relativt vide Stigekar. En saadan Fremskydning 
af Hadromets laterale Elementer bar jeg fundet hos alle de af mig 
undersøgte Xyris- Arter, om end ikke i alle Karstrænge lios samme 
Art. Disse vide Kar ere indbyrdes forbundne med snævrere; de 
snævreste, som tillige ere Vasalprimanerne, ere Ring- og Skruekar. 
Typen, hvorefter Karstrængen er bygget, er altsaa Graminétypen. 
Særligt Vandvæv lindes ikke i X. cispercitas Blade, og andet 
mekanisk virkende Væv end de nævnte Mestomskeder og de meget 
fortykkede Epidermisceller gives heller ikke. Det fortjener at 
fremhæves, at Bladfladens fremspringende Ribber udelukkende skyldes 
Overhuden (cfr. Fig. 1); Karstrængene i det indre ere trods deres 
hyppige Association og deres Stereom dog ikke«saa tykke, at de 
naa Epidermis, men ere adskilte fra denne ved gront Væv. 
Foruden Bladene har jeg af denne Art undersøgt Rloinster- 
standsskafterne, som ogsaa let lade sig opbløde. De frembyde, 
som saa mange andre Aym-Arters, den Ejendommelighed, at de 
paa den ene Side ere udstyrede med en lav Køl, formodentlig 
frembragt ved særegne Rum- og Kontaktforhold i Knoptilstanden. 
Overhuden er, skont noget lavere end Bladets, dog i alt 
væsenligt bygget som dettes. Vi træffe de samme tykvæggede 
Celler, det samme brune Indhold, den samme Spalte i Ydervæggen 
og endelig aldeles lignende udvidede Ender af Epidermiscellerne, 
ligesom ogsaa Spalteaabningerne her ere af samme Beskaffenhed 
som hist. Paa Kølen ere Overhudscellerne som i Bladets Rand, 
altsaa højere, og her findes ingen Spalteaabninger. Det under 
Overhuden liggende, assimilatoriske Barkvæv udgøres af et Lag 
korte Palissader; kun i Kølen ere de stærkere radialstrakte; den 
bladgrontholdige Bark afsluttes indadtil af en tydelig, kontinuerlig 
Endoderm. Umiddelbart indenfor denne findes en paa Tværsnit 
cirkelformet Stereomring af gule, mekaniske Celler ganske som de, 
der ledsagede Bladets Mestomstrænge. Til Indersiden af denne 
Ring eller rettere Cylinder støtte Stængelens Karstrænge sig; det 
