172 
Buchenau. De ere ingenlunde sjeldne omkring i Klitterne, f. Ex. 
i gamle Hjulspor, hvor Frugterne have kunnet samle sig formedelst 
det Læ, de have fundet her. 
Psamma baltica (= Psamma arenaria x Calamagrostis 
Epigeios) omtales af Buchenau 1. c. p. 408. 
Elymus arenarius , Marehalm, hører til de sanddæmpende 
Planter af 2den Rang 1 ). Er habituelt ikke lidt forskjellig fra 
Hjelmen, ikke blot ved de brede, blaagrønne, ikke sammenrullede 
og ikke bueformet bøjede Blade, men ogsaa fordi den ikke danner 
tætte Tuer; dernæst dø dens Blade om Vinteren, hvilket gjør den 
mindre vel skikket til Klitdæmpning. Den begynder først at voxe 
i Februar og Marts; hvis den om Vinteren er bleven dækket af 
Sand, formaaer den dog at voxe gjeunem det, naar det kun har c. 
Vs M. Højde. Den trives først ret, naar Sandflugten er dæmpet. 
Dens Voxemaade er væsentlig den samme som Hjelmens. At den 
ikke danner saa tætte Tuer, kommer deraf, at dens Løvskud udgaa 
fra Moderskuddet under en langt mindre spids Vinkel, 
efter Andresen c. 30—50° og tildels bueformet 2 ). Om dens stærke 
underjordiske Forgrening m. m. se forøvrigt ham og Buchenau. 
Løvbladene ere omtalte og afbildede af Samsøe Lund (Tav. 6; 
Nr. 44 a) og Giltay (Tab. X, Fig. £); de ere indtil 16 Mm. brede 
og have mange (indtil 30—50) Ribber paa Oversiden besatte med 
korte og stive Smaatorne eller Haar (Fig. 19). Undersiden er 
glat; her findes ikke noget sammenhængende Lag af mekanisk Væv, 
men det chlorofylførende Væv naaer ud til Overhuden. I tørt Vejr 
rulle de sig ikke ind; formodentlig gjør Voxlaget paa deres Over¬ 
side samme Nytte som Fordampningsværn som Indrulningen hos 
Hjelmen. Vandet adhærerer ved Undersiden, men ikke ved Over- 
0 Viborg S. 12—13, Tab. 2 Buchenau S. 409. 
2 ) Viborg skriver: „Roden gaaer mere paa skraa ned i Sandens Over- 
flade“; „de øverste Knæ eller Øjne af Roden ere her længere fra 
hinanden end paa Klittaget 44 ; man finder derfor alletider Marehalmen 
at voxe enkelt, og ej i Buske, som Klittaget (se den 2den Kobber¬ 
tavle Fig. 8). 
