174 
der ikke er for vaad. Den liar en vidt krybende Rodstok, men 
Forgreningen af den oprette Del er sparsommere og Skuddene, der 
ere temmelig spinkle, udgaa i endnu højere Grad end hos Elymus 
i Bueform, hvoraf Følgen bliver, at de staa meget spredt. Voxe- 
maade og Forgrening ellers hovedsagelig som hos Psamma. Samsøe 
Lund har (1. c. p. 50) omtalt og afbildet Bladbygningen (Tav. 5); 
ligesaa Hackel i sin Monographia Festucarum. Den meget smalle, 
næsten børsteformede Plade, er mere eller mindre indrullet og 
er bøjet mere eller mindre vandret ud, dog ikke saa stærkt eller 
saa stivt som hos Nardus ; paa Oversiden er der 5—9 Ribber, 
ru af korte Haar. Undersiden er glat og glinsende, uden eller 
med faa Spalteaabninger. Triticnm junceum , der omtaltes 
ovenfor, gaaer ogsaa op i Klitten, men spiller her en ringe Rolle. 
Andre Triticum -Arter forekomme ogsaa, mest dog paa den dæm¬ 
pede Klit. 
Hippophaé rhamnoides L. kan nævnes som den næste sand¬ 
dæmpende Plante, der i Rang vel overgaaer Elymus, men er langt 
sjeldnere her i Landet. I det nordvestlige Jylland hører den dog 
til en af de vigtigste sandflugtdæmpende Planter. Buskenes sølv- 
graa, smudsige Løv gjøre et trist Indtryk; de ere oftest V 2 —1 M. 
høje, meget grenede og med de krogede, tornede Grene tæt filtrede 
ind i hverandre, saaledes som Ørkenbuske ofte ere; de have som 
disse oftest en udpræget afrundet Form og kunne danne tætte 
Buskadser, f. Ex. ved Rubjerg Knude (Fig. 20), der i lang Frastand 
giver Landskabet et ejendommeligt mørkt Udseende, som om det 
var dækket med Skov. Saadanne Krat er det meget møjsommeligt 
at gjennemvandre formedelst den stærke Sammenfiltring og de 
mange stikkende Torne. Mange Buske ere snarest at kalde. Tuer, 
da de ere særdeles lave, og saadanne ville sædvanlig findes i Om¬ 
kredsen af enhver større Busk. 
Grunden til Hippophaé s selskabelige Yæxt er, at den for¬ 
merer sig ved Rodskud, hvad jeg allerede har omtalt i Botan. 
Tidsskrift*)• Dens Rødder skulle efter Andresen kunne blive mindst 
J ) 9de Bind (1876—77) p. 108. 
