175 
7 Al. (c. 4—5 M.) lange og ligge sædvanligvis indtil omtrent 30 
Cm. dybt i Jorden, men paa mangesteder naturligvis langt højere. 
Fra disse Rødder udgaa Rodskuddene ofte i. stor Mængde, i hele, 
tætte Knipper, og mange af dem forsynes ofte strax med sin egen 
Fig. 20. Gamle Klitter, bevoxede med Hippopliaé rhamnoides , fra 
Rubjerg Knude. (Efter Fotografi af Warming). 
kraftige Rod (Fig. 21 paa næste Side). Tallet af Skud forøges 
derved, at de ofte strax forgrene sig mere eller mindre stærkt (se 
Figurens venstre Side). Mellem de sammenfiltrede, tætte Skud og 
Tuer finder Sandet udmærket Læ, og begraves Klittornen af Sandet, 
har den samme Evne som Hjelmen og Marehalmen, at kunne skyde 
op igjennem det. Hvorledes de forskjellige Omgivelser influere paa 
dens Grenbygning sees af Fig. 22 (Side 177), der forestiller to 
frugtbærende Skud, der ere bievne begravede i Sandet, men fra 
hvilke nye Løvskud udvikle sig; medens de gamle Skud, som have 
udviklet sig frit i Luften, ere rige paa Grentorne, rimeligvis i 
Aarsagsforbindelse med Lufttørheden, ere de nye, som udviklede sig 
i Sandet og lige netop ere komne op over dette, aldeles uden Torne 
