182 
Galium verum , der er meget almindelig paa al fast Sand¬ 
bund, og hvis Grenspidser ofte kun stikke ganske kort op over 
Sandet, nogle blomstrende, de fleste golde. Dens Jordstængler ere 
traadfine, gule, meget forgrenede og ofte meget lange; de kunne 
blive mindst V 2 M. lange og ere rodløse; Spidsen er ret; deres 
Blade ere modsatte, uden Axelblade, ægdannede, skælformede og 
ved Grunden noget sammenvoxede; men i hvert Blad sees flere 
Nerver, og i Spidsen er der 2—3 Tænder. Naar Udløberspidsen 
bøjer sig op over Sandet, bliver den grøn, Bladene blive større, 
ægdannede Løvblade, som foreløbig ere modsatte uden Axelblade; 
men paa een Gang optræder saa en Krans af 2 lidt større (bredere) 
Blade (Pladerne) og 2—3 lidt mindre, navnlig smallere (Axel- 
bladene). 
Lathyrus maritimus optræder ogsaa i den dæmpede Klit 
hvor Bunden endnu ikke er altfor fast og tæt bevoxet; den fore¬ 
trækker aaben og løs Bund. Den er omtalt ovenfor. 
Equisetum hi em ale var. Schleicheri træffes hist og 
her, f. Ex. ved Blokhus. Dens underjordiske Skudbygning ligner 
vist i Alt de andre Equiseters. 
Af Græsser kunne foruden den ovenfor omtalte Festuca ruhra 
nævnes F. duriuscula og Cal am agrostis Epigeios, der enkelte 
Steder kan findes i store, tætte Masser; ligesom den skal efter B uc h e- 
nau C. lanceolata have Udløbere. Sammen med dem kan Phrag- 
mites communis nævnes, skjønt den i Klitten optræder under den 
mere overjordiske Form repens. Jeg har seet den paa Manø paa 
den mod Vest vendende Side af Klitten tæt ved Havstokken; den 
gik ogsaa op i Klitterne, blev saa høj, at den naaede til Hofterne, 
dens Udløbere vandrede her med Længder paa 7—8 M. hen over 
Sandet i alle Retninger, mellem, over og under hverandre; de sloge 
Rødder ved Bladfæstene, idet de c. 20 Cm. lange Stængelled krum¬ 
mede sig i svage Buer. Buchenau omtaler dem ogsaa 1 ); han 
fandt dem indtil 10 Met. lange. De ere grønne, bære Bladskeder, 
G I Ostfries. Ins., p. 247 og Weitere Beitr. z. Flora d. Ostfries. Ins. p. 237. 
