192 
Salix repens er ligeledes en yderst almindelig Sandplante, 
der navnlig ynder de fugtigere Lavninger mellem Klitterne og 
Læsiden af Klitterne. Viborg omtaler den S. 15—17 og gjør 
blandt andet opmærksom paa, i hvilken Grad den varierer efter 
Voxestedet. Dens Grene danne meget let Rødder, og det træder 
frem med største Tydelighed, hvorledes de ofte kredsrunde Tuer af een 
til flere Fods Diameter,, som den danner, fremkomme af een Plante. 
Særligt synes denne Roddannelse at gaa livligt for sig i de fug¬ 
tigere Lavninger, som derfor ofte overtrækkes med en lav og meget 
tæt, næsten ren Bevoxning af „Graaris“. 
Viborg regner den til de egentlige Sandvæxter, * der slaaer 
meget dybe Rødder og „har den Egenskab tilfælles med andre 
Sandvexter, at jo mere levende Flyvesanden er, jo stærkere og 
hastigere voxer den u . Det forekommer mig, at han giver den en 
noget for høj Rang. Dens Rødder kunne blive flere Metre lange 
og ligesaa gaa meget dybt. 
Her kan ogsaa Thalictrum minus nævnes. Dens Primrod 
gaaer meget dybt; fra de nedre, i Jorden værende Skuddele udgaa 
gullige, spidse Udløbere. Den afviger altsaa fra de to foregaaende 
Arter ved at have ægte Lavbladsudløbere. Den synes mig dog 
aldrig at brede sig vidt ved disse, og de nydannede Skud frigjøres 
vist ikke let. 
Mere eller mindre slutte følgende sig til denne Gruppe (Tue- 
dannere med mangehovedet Rod): Em p et rum ni g rum, hvis Frø 
meget hyppigt udsaaes af Fuglene 1 ), og Calluna vulgaris. 
G. Naar Sandbunden er kommen paa et vist Udviklingsstadium, 
er den passende for en hel Række andre Arter: de een- og to- 
aarige. Sandflugten maa da være dæmpet, men Bevoxningen maa 
endnu ikke være bleven saa tæt, at der ikke bliver Plads for disse. 
Buchenau har gjort den træffende Bemærkning om disse Planter, 
G Kærmere se: Warming, Om Skudbygning o. s. v. p. 47. Om Grønlands 
Vegetation, S. 52. 
