208 
Møller i Davis-Strædet; senere ved Ikerasak (Steenstrup), TJperni- 
vik i Sydgrønland (H. Lassen), Jakobshavn (Pfaff) og Sukkertoppen 
9 
(Muller) x ). 
Af LTnderslægten Lampanyctus saaledes som den defineres af 
Raffaéle (1. c.), forekommer der i de nordiske Have to Arter; den 
ene af dem, 
d. Scopelus maderensis Lowe, 
er indsendt i 1885 i et desværre meget medtaget Exemplar fra 
Vestmanøerne ved Island af Hr. Adjunkt Bjørn Jens son. Arten er 
saa let kjendelig ved Pandetornene, ved de 4 subcaudale Lyspletter, 
ved at der er 2 over Afbrydelsen i den lange Række af anale Lys¬ 
pletter, og ved at de 3 supraanale danne en næsten lodret opstigende 
Række, at der ikke kan være Tvivl om Identiteten. Til 
e. S. elongatus Costa, 
der er fundet nogle faa Gange i Grene af Trondlijemsfjorden og et 
Par Gange ved Bohuslån og i Skagerak (i Eiskemaver), men for¬ 
øvrigt er bekjendt fra Middelhavet og den varme Del af Atlanter¬ 
havet (Madeira og Guinea-Bugten) * 2 ), henfører jeg 2 Exemplarer fra 
Godhavn. Jeg maa dog bemærke, at Exemplarernes Tilstand er saa 
slet, at en aldeles sikker Bestemmelse ikke er mulig. Imidlertid 
nærer jeg ingen Tvivl om dens Rigtighed. Det største er 100 mm langt. 
*) Med hvilken Begrundelse Scopelus Benoiti Cocco af G tint li er (Ca- 
talogue of Eishes, Y p. 406) nævnes som forekommende ,,ved Norges 
og Grønlands Kyster“, er mig ubekjendt; formodentlig beror det paa 
en af tidligere Autorer begaaet Misforstaaelse eller Fejltagelse. (Jfr. 
Colletts Bemærkning, Norges Fiske, S. 154.) S. Benoiti afviger fra 
S. glacialis ved at have 2 posterolaterale Lyspletter, ved at de to 
caudale sidde tæt sammen og ved at de supraanale danne en udpræget 
Trekant. 
2 ) Af Artens Synonymi, der er givet fuldstændig af Lilljeborg (Sve¬ 
riges og Norges Fiskar III. p. 25) fremhæves, at den er Lampanyctus 
resplendens Richardson (Voy. Erebus & Teror, Fishes pi. 27 f. 16—18), 
Sc. caudispinosus J. Y. Johnson (P. S. Z. 1863) og Scopelus Krøyeri 
Malm. Af Collett og Storm afhandles den som Scopelus resplen¬ 
dens og S. elongatus eller som Myctophum elongatum. 
