211 
som identisk med M. jimethystinopunctatus (o: Pennantii). Om 
M. mucronatus Klunz. (Røde Hav) skal jeg udtale mig andensteds. 
M. H. t. de to andre middelliavske Arter. Maurolicus Poweriæ 
9 
og M. attenuatus, skal jeg ker kun bemærke, at de børe til en 
anden Underafdeling af Slægten med meget kortere Gatfinne, hos 
hvilken den dobbelte Række af Lyspletter ikke alene naar til 
Bugfinnerne, men til Begyndelsen af Gatfinnen. 
En mere ejendommelig Stilling indenfor Slægten indtager 
21). Maurolicus tripunctulatus Esmark, 
hvis Original -Exemplar er taget i Nærheden af Madagaskar, men 
af hvilken en norsk Hvalfanger har taget et Exemplar i Danmarks¬ 
strædet paa 66° n. Br. og 28° v. L. Begge opbevares i Museet 
i Kristiania. Jeg skal ved en anden Lejlighed komme til at om¬ 
tale denne interessante Form nærmere, men kan forbigaa den her, 
da Arten allerede er kortelig beskreven af afdøde Esmark. 
3. Argyropelecus Olfersii (Guy.) 
Afbildet i C u vi er Regne anirnal pi. XIII f. 2 og af Duben 
og lvoren 1. c. pi. III f. 6. 
Siden v. Duben og Koren i 1844 *) beskreve et Exemplar af 
Stemoptyx Olfersii Cuv., som den 16 U 1834 var fundet opdrevet paa 
Ranen Strand i Nordlandene (Helgeland) — af et andet ligeledes i 
Nordlandene fundet Exemplar forelaa der samtidig Forfatterne en 
Tegning — er der, som af Prof. Collett * 2 ) oplyst, i Aarenes Løb 
faldet et ikke ubetydeligt Antal af denne iøjnefaldende Fiskeform 
ved den norske Kyst fra Bergen til Tromsø — de fleste omkring 
Bergen, hvor den endogsaa i enkelte Aar har vist sig i flere 
* 
Individer, dels drevne op paa Stranden ved de udenfor liggende 
Fiskevær, dels i Maven paa større Fiskearter. Syd for Bergen er 
G Ichthyologiske Bidrag (Kgl. Sv. Vet. Akad. Handl. 1844) p. 80. 
2 ) Norges Fiske (1875) (Tillæg til Christiania Vidensk. Selsk. Forh. f. 
1874) p. 149. 
14 * 
