221 
virkelig kjendes; det vil først naa sig, efterhaanden som Materialet 
øges. Men foreløbig kunne vi vel slaa fast, at den i Davis-Strædet 
af Møller fundne Form er den vidt udbredte Cyclothone micro- 
don (Gthr.). 
G. Plagyodus (Alepisaurus) ferox (Lowe). 
Afbildet af Lowe i Trans. Zool. Soc. Vol. I pi. 19 & 59 og af Brown 
Go ode, The fislieries etc. of tke United St. 1 pi. 202. 
Da jeg ved en anden Lejlighed haaber at kunne gjøre denne 
mærkelige og anselige Dybhavsfisk, Kæmpen blandt Scopelinerne — 
„one of the largest and most formidable deep-sea fishes u — navnlig 
dens Skelet, til Gjenstand for en særlig Fremstilling, behøver jeg 
ikke her at give dens videnskabelige Historie. Her maa det være 
nok at bemærke, at det forekommer mig ikke, at der foreligger 
Beviser for Tilværelsen af mere end højst 2 Arter indenfor 
denne Slægt. Særkjendet for disse 2 Arter vilde da være Bugfinne- 
straalernes Antal: 9—10 (allerhøjst 11) hos P. ferox (Lowe) 
(==■ A. azureus Val., æsculapius Bean) og 13 hos P. (Caulerpus) 
altivelis Poey (= A. serra Gili, borealis Giil). Jeg gaar ud fra, 
at der ingen Grund er til at forudsætte — uden nærmere 
Prøvelse eller Bevis — en Artsforskjel mellem pacifiske og atlan¬ 
tiske Repræsentanter for samme Type af en slig Dybhavsfiskeslægt. 
En ved Japan funden Form henføres jo ogsaa af Steindachner 
og Doderlein til den atlantiske Art, P. ferox. Maaske kan der 
endogsaa blive Spørgsmaal om Betydningen af den angivne Forskjel; 
naar der hos P. ferox kan være 9—11 Straaler i Bugfinnerne, 
skulde der da ikke ogsaa kunne være 12 eller 13? 
Allerede i 1845 er en P. ferox ble ven nedsendt fra Island 
(hvor den Aaret forud var fanget eller opdrevet ved Vestmanø) af 
daværende Distriktslæge Ha al land til det af Escliricht be¬ 
styrede zootomisk-fysiologiske Museum. E. lod den skelettere, og 
dette Skelet opbevares nu i vor Fiskesamling. Senere er der i 
1885 af Sysselmand H. Muller nedsendt Hovedet og Halen af et 
