rettede bagtil, de bageste forefter: paa hver Side af Ganen findes 
en Række af 6 —10 forholdsvis store, med Mellemrum stillede, 
smækre, spidse og krumme Tænder, ledsagede af nogle mindre 
(Afløsertænder) og efterfulgte af en længere Række smaa lave 
Tænder. Tungens Siderande ere udstyrede med en Række fine 
Tænder, og hver Underkjæverække bærer 10 eller flere lange, 
smækre, spidse, dolkdannede — tildels pildannede — Tænder, der 
ikke give Ganens meget efter i Størrelse; de blive mindre henimod 
Underkjævens Spidse, hvor der dog atter optræder nogle større, og 
de ledsages hele Vejen af mindre Tænder af lignende Form, stillede 
oftest 1 eller 2 ved Grunden af og lidt indenfor de større og vist¬ 
nok tildels bestemte til at afløse dem. Hos P. borealis er Tand¬ 
væbningen gjennemgaaende svagere. Langs Overkjævens (Mellem- 
kjævebenets) Rand er der ogsaa her en Række meget smaa og til¬ 
dels mindre tætstillede Tænder, der tabe sig i dens forreste 
Del; de større forreste Ganetænder ere smaa og lave i Sammen¬ 
ligning med dem hos P. Krøyeri og gaa jævnt over i de Smaa- 
tænder, som danne Ganetandrækkens bageste Del; Underkjævens ere 
ligeledes forholdsvis meget smaa, dels krummede bagtil, dels i 
Kjævens forreste Del snarere krummede for efter. Er Forskjellen 
end kun relativ, saa vil dog det første Blik paa det aabnede Gab 
være tilstrækkeligt til at skjelne mellem disse to Typer 1 ). 
Disse ville altsaa herefter kunne karakteriseres saaledes: 
P. borealis Rhdt. sen. Longitudo capitis qvarta pars vel duæ 
nonæ partes longitudinis totius (pinna caudali excepta); pinnæ 
pectorales radiis 14—15; pinnæ ventrales sub pinna dorsali insertæ; 
pinna analis radiis 22—25; pinna adiposa a pinna caudali sat 
distat. Dentes minuti breves (D. 10, V. 9). 
P. Krøyeri m. Longitudo capitis duæ nonæ partes vel quinta 
pars longitudinis totius (pinna caudali excepta); pinnæ pectorales 
*) Muligvis er der i tidligere Tider herfra bortbyttet flere Exemplarer 
af „Paralepis borealis“ til fremmede Museer. Et, som Pariser-Museet 
havde erholdt i 1861, viste sig at være P. Krøyeri. 
