232 
der foreligger, — naar vi foreløbig kun tage Hensyn til de i mine 
ovenstaaende foreløbige Diagnoser fremdragne Forhold — at Hovedets 
Længde hos den 19V4" lange Fisk fra Skagen forholdt sig til 
Totallængden som 1 : 4,6; at Brystfinnerne talte 15 Straaler; at 
Bugfinnerne sad under Bygfinnen; at Gatfinnen havde 20 Straaler; 
at Afstanden mellem Hudfinnen og Halefinnen var forholdsvis be¬ 
tydelig; og endelig at Tandbesætningen var svag, uden de længere 
Tænder, i Særdeleshed i Underkjæven, som udmærke P. Krøyeri. 
Der kan derfor ikke være nogen Tvivl om, at hvis Valget kun 
skulde staa mellem den ægte Reinhardtske P. borealis og den af 
Krøyer under samme Navn i „Voyage“ etc. afbildede Art (P. 
Krøyeri m.), maatte den netop være den ægte P. borealis. At 
Krøyer ikke blev opmærksom paa denne Overensstemmelse, vilde 
da kunne forklares af, at de højnordiske Exemplarer, med hvilke 
han sammenlignede, alle eller for største Delen tilhørte den uægte, 
ikke den ægte „P. borealis “ *). 
Krøyer har imidlertid i samme Manuskript fremhævet nogle 
andre Karakterer, som gjøre det meget tvivlsomt, om „P. atlanti - 
cus u Kr. han henføres til P. borealis Rhdt. Jeg skal dog her 
forbigaa flere af disse Forhold, hvis mulige Betydning ialfald først 
vil kunne blive ret evident ved en sammenlignende Undersøgelse 
af et større Materiale, men kun fremhæve et, som synes mig at 
fortjene særlig Opmærksomhed. Sideliniens Skæl ere, siger han, 
hos „P. borealis “ omvendt hjertedannede og hver forsynede med 
to Sideaabninger, hvorimod de hos P. atlanticus bestaa af en 
smallere forreste Del og en bageste bredere med en enkelt 
Aabning * i 2 ). Forholder dette sig rigtigt, tror jeg, at den skagenske 
') Sygdom forhindrede vistnok allerede den Gang Krøyer i at komme 
i Museet og selv udtage Materialet til Sammenligningen. 
2 ) Ogsaa de sædvanlige Skæl finder Krøyer noget forskjellige: glat- 
randede hos P. atlanticus , fint randtakkede hos P. borealis , med en 
under Mikroskopet erkjendelig grenet Skulptur mellem Væxtstriberne. 
Han skjønner endvidere, at Skællene vare mindre og Skælrækkerne 
(c. 20 efter Højden) talrigere hos „P. atlanticus “ (c. 14 —15 hos 
