239 
bevises ogsaa ved Forholdet paa Stammen, hvor Kutikulaen jo i al 
Fald vilde have forhindret en Afskrabning af Spiklerne. Alle Spiklerne 
ere farveløse og have væsenlig samme Form (Fig. 3 og 4); deres 
Omrids kan nogenlunde sammenlignes med en Haandvægts; men 
de ere flade, kun svagt hvælvede paa den udadvendte Side; Kon¬ 
turen paa de lange, oftest altsaa noget indknebne, Sider er uregel¬ 
mæssig fint takket, hidrørende fra de ganske smaa Tuberkler, hvor¬ 
med Spiklerne ere besatte, og som svare til de ganske anderledes 
grove, takkede eller tornede Fremspring, der ere karakteristiske for 
de fleste andre Alcyoniders Kalklegemer. Længden er hyppigst 
0,08 mm , undertiden 0,095 eller 0,05 mm . Som det vil ses ved Sammen- 
Fig. 4. Spikler, stærkt forstørrede. (Vérick, Oc. I, Obj. VII). 
ligning med andre kjendte Alcyoniders Spikler, ere disse ganske 
ejendommelige og i og for sig alene egnede til at karakterisere 
Formen som ny; og ikke mindre ejendommelig er den fuldstændige 
Mangel paa alle langstrakte, ten- eller kølleformige saavelsom grenede 
eller sammensatte Kalklegemer. 
Om Polypernes Farve kan jeg intet nærmere angive; da 
Dyret kom mig i Hænde, var der hist og her Spor af violet Farve, 
men denne er nu ogsaa helt forsvunden. Polyperne kunne 
aabenbart ikke trækkes ind eller krænges ind i den ved Ku¬ 
tikulaen afstivede Stamme; thi i modsat Fald vilde vel ikke alle 
