46 
op til Mundspalten, hvorfra de ved Hjælp af dennes Fimrehaar føres 
ned i Mastax og sønderrives af Munddelene. Hjulorganet staar altsaa 
i endnu højere Grad end hos alle foregaaende Typer i Ernæringens 
Tjeneste, og Munddelene, der i Følge deres Plads og Bygning ere 
ude af Stand til at gribe Føden, pille blot denne noget mere itu, 
inden den passerer ned i Oesophagus. Meget karakteristisk er det, 
at der med dette mærkelige Hjulorgan altid følger en bestemt Art 
Munddele: de mal 1 e o-r amate Munddele, som netop, hvad der 
senere skal godtgøres, synes at være byggede kun med det Formaal for 
Øje at sønderdele Føden. Ligeledes kan der gøres opmærksom paa, 
at allerede her, hvor Hjulorganet i saa høj Grad staar i Ernæringens 
Tjeneste, rykke Munddelene stadig længere tilbage i Legemet og 
kunne, i alt Fald hos flere Melicertider, ikke mere naa Mundspalten. 
De her nævnte Forhold ere stærkest udprægede hos Melicertiderne, 
men ere ogsaa fremtrædende hos Pedcdion og Pterodiniderne, hos 
hvilke jeg tydelig har iagttaget Partiklernes Passage i Fimrekanalen 
mellem de to Ciliekranse. 
Yi kunne altsaa kortelig skildre 5te Type saaledes: 
Hjulskivens Form meget forskelligartet, snart 
dybt indbugtet og delt i Lapper, snart sondret i to 
mer eller mindre fremtrædende Hjul. Typisk findes 
altid to Ciliekranse, hvoraf den ydre udenfor Rand- 
kransen liggende Ciliekrans dog undertiden ( Triarthra, 
Pompholyx ) endnu ikke er kommen til Udvikling. Mellem 
de to Ciliekranse, af hvilke den indre, Randkransen, 
altid ligger i Hjulskivens Rand, og den ydre paa Hjul¬ 
skivens Bagside, findes en fimreklædt Kanal, der ud¬ 
munder i den ventralstillede mellem Ciliekrans ene 
beliggende Mundspalte, som altid er excentrisk. 
Hjulorganet er saavel et Bevægelses- som et Er¬ 
næringsorgan og hos de fastsiddende Former ude¬ 
lukkende det sidste. Munddelene, der altid ere malle o- 
ramate, spille ingen Rolle ved Erhværvelsen af Føden; 
