56 
Fødens Erhværvelse og i Overensstemmelse hermed 
ere uddannede som Gribetænger, miste mere og mere 
deres Betydning som saadanne og indskrænkes, jo 
mere Hjulorganet bliver et Ernæringsorgan, til alene 
atblive Tyggeapparater. Hosde fritsvøm niende Hjul¬ 
dy r g r u p p e r (Asplanchncidæ o g Synchætcidæ ), hvor H j u 1 o r - 
ganet ikke er i Stand til at indfange Føden, ere Mund¬ 
delene vedblivende Gribetænger. 
De her fremsatte Anskuelser om Rotiferernes Hjulorgan ere 
meget stærkt i Modstrid med de hidtil raadende Anskuelser om 
dette Organ, der stadig beskrives, som om det typisk bestod af to 
Ciliekranse, en indre og en ydre, som hos de forskellige Forfattere 
betegnes med meget forskellige Navne. Aarsagen til, at man saa 
længe har holdt fast ved den Opfattelse, at Rotiferernes primære 
Hjulorgan var to Ciliekranse, hvorfra alle de øvrige meget forskel¬ 
ligartede Hjulorganer skulde afledes, har vistnok været den, at man 
i den senere Tid er gaaet ud fra Rotiferernes nære Slægtskab til 
Trochophoralarven som noget sikkert og noget, hvorom der ikke 
kunde disputeres. Det kan næppe bestrides, at i det Øjeblik, man 
akcepterer den ventralstillede Fimreskive som Hjuldyrenes primære 
Hjulorgan, maa man nødvendigvis ogsaa se bort fra ethvert. Forsøg 
paa at aflede Rotifererne fra Trochophora-lignende Stamformer; 
samtidig synes man iøvrigt ogsaa at maatte ophøre med at lade 
Trochophoralarven spille den overordentlig store Rolle som Re¬ 
præsentant for hin fjærne Trochozoon, hvorfra man i den senere 
Tid har ment, at saa mange lavere Dyregrupper ere udgaaede. Thi 
Rotatorierne, om hvilke Hatschek 1 ) (p. 100) selv siger, at de i 
hele deres Organisation endnu utvivlsomt staa hin urgamle Stam¬ 
form meget nær, synes at være et ret uundværligt forbindende Led 
mellem denne Stamform og de forskellige lavere Dyregrupper, der 
skulle være udgaaede herfra. Der er nemlig i Rotiferernes Organi- 
0 Studien iiber Entwicklungsgeschichte der Anneliden. Arbeiten aus d> 
Zool. Inst. Wien. Tom. I. 1878. 
