/ 
60 
blottes for Fimrehaar, og Ciliekransen kommer til at træde skarpere 
frem; og naar man endelig kan paavise, hvorledes den anden Cilie- 
krans arbejder sig frem af den primære Fimrebeklædning, snart 
som en ydre Ciliekrans linder Randkransen ( Pompholyx og Ptero- 
dina), snart som en indre indenfor samme ( Microcodidæ ), — saa 
synes det at være en ubestridelig Kendsgerning, at Rotiferernes 
Ciliek ranse og den v entr ale Fimre ski ve ere en og 
samme Dannelse med den samme Oprindelse. Skal det 
førstnævnte Hjulorgan afledes fra Trockophoralarvens, 
saa maa nødvendigvis o g saa den v entr ale Fimr eskiv e 
hos Pr o al es afledes herfra og ikke fra Turbel la rier nes 
Fimrebeklædning. 
Men selv om man nu kunde opnaa Enighed herom, vilde man 
muligvis vedblivende hævde, at Hjuldyrenes typiske Hjulorgan be- 
staar af de to Ciliekranse, og at Proales Fimreskive maa opfattes 
som et reduceret Hjulorgan, som den omkrybende Levevis har 
medført; — denne Opfattelse udtales af Plate 1 ), pag. 91. Alt for 
meget taler dog mod denne Opfattelses Rigtighed. Først og 
fremmest vilde det i saa Fald være mærkeligt, at det typiske Hjul¬ 
organ skulde forekomme saa sjældent, som de to Cilie¬ 
kranse faktisk gøre, og Mærkeligheden bliver end mere iøjne¬ 
faldende derved, at det typiske Hjulorgan, der skulde være en Arv 
fra Trochophoralarven, netop findes udviklet hos de højest 
organiserede og mest specialiserede Former; thi at de 
fastsiddende Familier Melicertidæ og Flosculariadce ere højere 
organiserede Typer end Notommatiderne, kan næppe omdisputeres, 
og at det samme gælder Pedalion og Pterodinidæ, er vel ligeledes 
almindelig akcepteret. Udviklingen skulde, hvis de to Ciliekranse 
vare det oprindelige Hjulorgan, overalt være gaaet fra fritsvømmende 
Organismer til krybende, fra Planktonorganismer til Bred- og Bund¬ 
former, og Rotifererne skulde følgelig være at betragte som en Dyre¬ 
gruppe, der udvikler sig i Retning af sin egen Reduktion. Det vil 
0 1. c. Se Side 58. 
