87 
Foden skarpt afsat fra det øvrige Legeme; dette gælder særlig 
saadanne Former, hos hvilke et Panser er tydeligt udviklet. Hos 
alle disse Former er Foden ikke længere et Krybeorgan, men er, 
foruden at have bibeholdt den oprindelige Betydning som Fasthæft- 
ningsredskab, tillige Styreorgan. I Overensstemmelse hermed er 
Bevægeligheden mellem Fodens enkelte Led kun ringe, men des 
større imellem Fodens første Led og det sidste Kropled; Tæerne 
ere ikke korte og ubetydelige, men store, aareformede Vedhæng, 
hvis Længde ofte overgaar selve Fodens. Naar man iagttager en 
Salpina eller Euchlanis (Tab. II, Fig. 41), idet den pludselig for¬ 
andrer Retning, vil man altid se, at det er Foden i Forbindelse 
med Tæerne, der ved et Slag til den ene eller den anden Side 
bevirker Dyrets Drejning; en kraftig Vending ledsages altid af et 
samtidigt Slag med Foden. De vel udviklede Klæbekirtler, hvis 
rigelige Sekret ofte under Svømningen hænger i Traade ud fra 
Tæernes Spids, lade formode, at Foden tillige er et Fasthæftnings- 
redskab. Ved nærmere Betragtning af Dyrene vil man ogsaa se, 
at disse efter at have svømmet en kort Tid trykke Tæerne til 
Underlaget, udgyde en Draabe Sekret og nu sidde fæstede, skønt 
Hjulorganets Cilier ere i uafbrudt Bevægelse. Hos de Hjuldyr, 
som ere Planktonorganismer, og hvis Hjulorgan er en terminalstillet, 
nøgen Hjulskive, indrandet af en eller to Ciliekranse, forefinder 
man, hvad Fodens Bygning angaar, ganske ejendommelige Forhold. 
De Hjuldyr, der have tilpasset sig til et pelagisk Liv ude paa 
de store Vandarealers centrale Partier, leve nemlig her under 
Forhold, hvor Understøttelsesflader til at fæstne Foden paa ganske 
mangle. Det er derfor ret naturligt, at dennes Betydning som 
Fasthæftningsredskab ophæves, idet Klæbekirtlerne gaa tabt (Ga- 
stroschiza vesicnlosa, (Tab. Il, Fig. 42,) Hudsonellci picta ) eller blive 
forholdsvis smaa (Brachionus angularis) sammenlignede med dem, man 
finder hos Arter af samme Slægt, men som ikke ere Planktonhjul- 
dyr. Endnu mere ejendommeligt er det, at Planktonlivet synes 
at have medført, at Foden ganske bortfalder. Det er nem¬ 
lig en Kendsgerning, at over fire Femtedele af alle 
