114 
fatter den Fod, som ikke er skarpt afsat fra det 
øvrige Legeme, og som ender i to korte Tæer, som den 
mest primitive af alle Rotife rernes Fodformer og 
Dorsalorganet som dannet ved Sammensmeltning af 
to oprindelig adskilte Lateralorganer, og idet jeg 
endelig lægger Vægten paa, at Reduktionen af Ro- 
tiferernes Hanner er mindst udpræget netop inden 
for den Familie, hos hvilken alle de ovennævnte pri¬ 
mitive Bygningsforhold ere til Stede, anser jeg 
Fam. Notommatidæ, væsentlig i den Begrænsning, hvori 
den tages hos H,udson-Gosse, som den mest primi¬ 
tive af alle Rotiferernes Familier. Det synes,. som 
om denne Familie i sig rummer alle de Udviklingsmuligheder, 
der ere bievne Udgangspunkter for de øvrige Hjuldyrfamilier. 
Vi finde saaledes af Hjulorganer inden for Notommatiderne: 
den ventrale Fimreskive ( Proales ), terminalstillet Hjulorgan med 
Randkrans (. Notommata ), Fimreører (. Notommata ), en begyndende 
indre Ciliekrans (Copeus) ; af Munddele findes udpræget forcipate 
(Diglena ) og udpræget malleate ( Notommata ); visse Formers 
Munddele kunne med næsten lige stor Ret betegnes ved forcipate 
som ved malleate. De to forreste laterale Sanseorganer kunne 
være adskilte ( Hertwigia ) og sammensmeltede hos de øvrige, men 
dog altid med to adskilte Nerver. Øjnene optræde i et Antal 
af 1 — 2 og 3. Hvis man paa Urund af ovennævnte Forskel¬ 
ligheder inden for Notommatiderne maatte føle sig foranlediget 
til at mene, at denne Familie ikke skulde danne noget natur¬ 
ligt Hele, vilde denne Slutning være urigtig; den leddelte 
Kutikula, Hjulskivens rigelige Fimrebeklædning, den ikke tydeligt 
afsatte Fod og de lidet reducerede Hanner angive klart, at den 
store Lighed imellem alle de til Fam. Notommatidæ hørende 
Arter, en Lighed, som gør denne Gruppe til den i systematisk Hen¬ 
seende allervanskeligste, er begrundet paa virkeligt indbyrdes 
Slægtskabsforhold. Naar man altsaa gaar ud fra det Synspunkt, 
at Notommatiderne bør stilles først af alle Hjuldyrenes Familier, 
