126 
/ 
man hos disse Former langt snarere end hos Rhinops vil faa For¬ 
klaringen paa Oprindelsen til Philodinidernes Snabel. Saa længe en 
Diglena uhindret kan fortsætte sin fremadkrybende Bevægelse, har 
Forenden sit almindelige Udseende; den yderste Del synes hævet 
svagt op over Underlaget og bærer som bekendt de to meget 
iøjnefaldende Pigmentpletter i Forranden af første Led. Saa snart 
Dyret derimod støder paa en Hindring, hæves de 2—3 første Led 
bueformet op fra Underlaget, rulle sig sammen, saaledes at de af¬ 
sættes som et smalt, skarpt begrænset Parti fra de efterfølgende 
fladt udbredte Led, hvis hele Underside stadig er stærkt fimrende; 
det forreste smalle Partis enkelte Led, paa hvis Spids Øjnene sidde, 
skyde sig teleskopisk ud af og atter ind i hverandre; hele dette 
Afsnit staar, inden det atter flader sig ud, søgende som en Slags 
Antenne, snart strakt ud til højre og snart til venstre Side. Netop 
i denne Stilling ligner Diglenen i en forbausende Grad deu kry¬ 
bende Philodinide; de to forreste Led minde om Snablen, og det 
efterfølgende bredere Parti, der er fimreklædt paa hele Undersiden, 
om de bredere, hjulbærende Led. Tænker man sig disse forreste 
Led til Stadighed skarpt adskilte fra de øvrige og berøvede Firnre- 
beklædningen paa Undersiden, har man Forholdet, som det findes 
hos Philodiniderne. Ogsaa jeg er derfor tilbøjelig til at opfatte 
Philodinidernes mærkelige Snabel som et oprindeligt Hjulskiven til¬ 
hørende, men fra dette senere skarpt afsat Parti, om jeg end ikke 
deler Zelinka’s Mening med Hensyn, til Maaden, hvorpaa denne 
Proces skulde være foregaaet, idet jeg hverken føler mig overbevist 
om, at Rhinops Snabel bør opfattes som et fixeret Mellemstadium i 
den Omdannelsesproces af Rotiferernes Forende, der har haft Philodini¬ 
dernes Snabel til Følge, eller i fjærneste Maade kan slutte mig til 
de vidtsvævende, phylogenetiske Slutninger, Zelinka mener at kunne 
drage af Hjæraens Beliggenhed ude i Snablen hos Rhinops eller 
af, at Hjærnen oprindelig opstaar som en Ektodermfortykkelse i 
Rotiferernes Forende og først senere sænker sig i Dybet. 
Vi have nu set, at Philodiniderne, hvad Kutikulaens og Fodens 
Bygning angaar, nærmest ere i Overensstemmelse med Notomma- 
