131 
skarpt afgrænsede fra hinanden. Saafremt et System imidlertid 
saa vidt muligt skal være et Udtryk for Formernes indbyrdes Slægt¬ 
skabsforhold og dermed tillige for den Udvikling, som i Tidens 
Løb har fundet Sted inden for vedkommende Gruppe, vil det ogsaa 
være en Umulighed i et saadant System bestemt at begrænse de 
enkelte Grupper. Jeg er tilbøjelig til at tro, at netop saadanne 
systematiske Karakterer som de, ved Hjælp af hvilke man klart og 
bestemt kan skille vedkommende Gruppe i flere forskellige, der 
uden Overgange og indbyrdes Slægtskabsforhold synes særlig vel 
afgrænsede, sjældent ere de Karakterer, ved Hjælp af hvilke de 
enkelte Formers Gruppering bliver i Overensstemmelse med Ud¬ 
viklingsgangen. Ofte ville Grupper, der inden for en større Af¬ 
deling staa mer eller mindre isolerede uden Slægtskab til de øvrige, 
vise sig at være provisoriske og snarere baserede paa vort mangel¬ 
fulde Kendskab end paa de i Naturen raadende Forhold. 
Det paa foregaaende Side opstillede System skulde altsaa være 
Udtryk for den Opfattelse, at Boti fe rerne oprindelig 
ere krybende, til Bunden og Vegetationen bundne Or¬ 
ganismer, hvis Organisation imidlertid paa forskellig 
Vis omdannes saaledes, at de fra krybende Orga¬ 
nismer blive fritsvømraende og uafhængige af Under¬ 
laget. Disse Omdannelsesprocesser, ud fra hvilke 
man alene er i Stand til at forstaa mange af Rotife- 
rernes mest ejendommelige Bygningsforhold (Sammen¬ 
hængen mellem bestemte Typer af Munddele og HjuK 
organer, Fodens Udseende, Panserdannelse, Tab af 
Segmentering o. s. v.), ere paa begyndte ikke ud fra en 
enkelt, men fra forskellige Notommatider, hvorved 
der altsaa er fremkom met et Antal forskellige, parallelt 
løbende Udviklingsrækker. 
Saafremt denne Opfattelse af Rotifererne og deres Organisation 
viser sig at være rigtig og bliver akcepteret, vil der herved være 
skabt et Grundlag, ud fra hvilket Diskussionen over Rotiferernes 
Stilling til andre Dyregrupper med nogen Sandsynlighed for et 
9 * 
