299 
nærmere Oplysning, og i Samlingerne i Museet synes den ikke at 
findes). 
Mustela putorlus. 
Ilderen findes jo i Jylland og Skaane, men synes at mangle 
paa de danske Øer; ubestemte Rygter om dens Forekomst paa 
Fyn liaves dog. At den i hvert Fald har levet paa Fyn, er 
sikkert. Paa Skraaningerne af Bakken Øxnebjerg, omtrent 2 Mil 
N.Y. for Nyborg, ligger under Græstørven et flere Fod tykt Lag væsenlig 
dannet af Knogler af Padder og Smaapattedyr indblandede i leret 
Sand; samme Stof fylder gamle Ræve- eller Grævlinge-Grave, der 
gaa ind i Bakken. Aflejringen skyldes utvivlsomt mest Ugler og 
Musevaager, der maa have haft Ophold i Træer paa Bakken og 
have kastet deres Gylp paa Bakkens Sider; tildels stamme 
Knoglerne vel ogsaa fra Rovdyr-Gjødning og fra Dyr, der selv 
have lagt sig til at dø paa Stedet; mange af Knoglerne ere 
endnu tydelig samlede i Klumper, ganske som de pleje at ligge i 
Rovfugle-Gylp. Fra hvilken Tid denne og andre lignende Aflej¬ 
ringer paa andre Steder i Landet skrive sig, har det ikke været 
muligt at sige. I Sommeren 1894 indbød Statsgeolog Dr. V. 
Madsen mig til at se paa Laget paa Øxnebjerg, og paa Bakkens 
Sider fandtes da en Brysthvirvel, en bageste Ende af et Albueben 
og et Laarben af Ilder. Foruden de utallige Knogler af Frøer og 
Tudser var der endvidere Knogler af følgende Arter: Tropidonotus 
natrix (?), Anas boscas , Scolopax rusticula , Erithacus rubeculct, 
Talpa europæa , Sorex vulgaris, Vespertilio sp., Hypudæus gltxreolct, 
Arvicola amphibius , Mus sylvctticus. — I Stenalderen fandtes 
Ilderen i Jylland; flere Knogler af den ere fundne i Kjøkken- 
møddingen ved Ertebølle. Det ligger nær at tænke, at Ilderen 
selv i senere Tid kunde have gravet sig ind i Dyngen, især da 
der blandt de fundne Knogler er en hel Hovedskal, medens Sten¬ 
alders-Folket ellers næsten intet helt har levnet; men nogle af de 
paagjeldende Knogler, deriblandt flere Underkjæbe-Grene, bære 
tydelige Snitmærker. 
