302 
Marts 1890; Læsø, 1890; Syd for Lolland, 90; samme Sted, 
September 90; Treide Næs, September 90; Thunø, September 90; 
Ulfshale, 90 (for én er Findestedet ved et Tilfælde ikke oplyst). 
Det var altsaa mest ved Østersø-Kysterne og i Store og Lille Belt, 
at de havde vist sig. Arten har i Danmark en Del af Sydgrændsen 
for sin Udbredelse; inde i Østersøen synes den at have sit nær¬ 
meste mere faste Hjemsted; sin væsenligste Udbredelse har den jo 
i højnordiske Have. 
JPhoca vitulina. 
Fra Stenalderen har det ikke været muligt at paavise mere 
end nogle ganske faa Knogler af den Spettede Sæl: i Kjøkken- 
møddingen ved Klintesø er der fundet en Halshvirvel og enkelte 
Knogler af Haand og Fod. Umuligt er det dog ikke, at nogle af 
de ubestemmelige Knogler af unge Sæler fra forskjellige Stenalders- 
Affaldsdynger ere af denne Art. — Fra en Jernalders-Boplads paa 
Borrebjerg paa Sejrø haves flere Knogler af Arten. — I Nutiden 
er den vor almindeligst udbredte Sæl; den findes i alle vore Far¬ 
vande, baa.de dybt inde i Fjorde og tilsøs; fra Jyllands Vestkyst 
ere dog saa godt som ingen indsendte undtagen fra Egnen om 
Fanø og Manø. Unger indkom i Sommeren 1890 fra mange 
Steder, som Kødsand, Nyord, Saltholm, Endelave, Samsø, Sejrø, 
Øurø i Isefjord, Hesselø, Anholt, Læsø, Manø o. s. v., særlig 
mange fra Hesselø. 
JPhoca groenlandica . 
Flere Knogler af Svartsiden ere efterhaanden opmudrede i 
Kolding Fjord og tilstillede Museet til Eje eller til Bestemmelse: i 
1889 en højre Underkjæbe og et venstre Skinneben, i 93 en 
højre Underkjæbe, i 95 to venstre Tindingben. Fra hvilken Tid 
de stamme, har været umuligt at sige; mange Gjenstande fra 
Stenalderen ere opmudrede ved samme Lejlighed, men ogsaa noget 
fra senere Tid. — Et lille Stykke af den bageste Del af en Under¬ 
kjæbe fra Mejlgaard Kjøkkenmødding (se Aarb. nord. Oldk. for 
