304 
man i vor Tid vist vanskelig faa en Graasæl at se; men Sagen er 
sikkert, at de paagjeldende Steder i Stenalderen laa mere aabent 
for Havet end nn. E 11 stor Samlingsplads har Graasælen i Nutiden 
paa Rødsand. 
Elephas primigenius. 
Til de tidligere kjendte danske Fund af Levninger af Mammut 
(se især Aagaard, Medd. fra Dansk geol. Foren., Nr. 3, 1896, 
p. 17—22) er at føje et nyt. Et Stykke af forreste Ende af en 
nedre Kindtand fandtes i en Stendynge paa Guldager Hede omtrent 
2 Mil N.Y. for Hobro i Sommeren 1896 af Husmand Jens Pedersen, 
og gjennem Distrikts-Dyrlæge H. Jensen indsendtes det til Museet. 
Stendyngen havde været opliobet for en 5 eller 6 Aar siden ved 
Opdyrkning af et lille Stykke bakket og højtliggende Hede ved 
Guldager Bys sydlige Side. En lignende Tand menes at være 
funden for nogle Aar siden i samme Egn, ved Pløjning af Hede 
ved Simested. Ogsaa disse Tænder maa jo regnes for „Rullestene “ 
ligesom de tidligere fundne. 
Alces machlis. 
Ved Steenstrup’s Undersøgelser (se især Overs. Yidensk. Selsk. 
Forhandl., 1880, p. 141—146) var det gjort sandsynligt, at de 
mange Elsdyr-Levninger, der findes i vore Moser, skrive sig fra en 
Tid, der ligger langt forud for Stenalderen, især fra den Tid, da 
Aspen var fremherskende; fra Stenalderens Kjøkkenmøddinger, der 
dog indeholde saa mange Levninger netop af Hjorte, var det ikke 
lykkedes at paavise nogen Knogle af Elsdyret, og heller ikke paa 
anden Maade havde man kunnet paavise dets Tilstedeværelse her i 
Stenalderen, i, væsenlig, Egeskovens Tid. (En Stenalders-Mejsel af 
Hjortetak, der findes i Nationalmuseet og har været omtalt som 
tildannet af Elsdyr-Tak (Worsaae, Afb. fra det kgl. Museum 
for nord. Oldsager, 1854, pi. 11, fig. 21), er i Virkeligheden 
tildannet af „Kronen “ af en Krondyr-Tak. To Stenalders-Øxer, 
der virkelig ere af Elsdyr-Tak, ere fundne i Landet; men efter 
S. Muller (Aarb. f. nord. Oldk. og Hist., II. R., Bd. 11, 1896, 
