409 
paa 110 —120 Favnes Dybde, eller dybere, og udelukkende af 
engelske Linefiskere. De Indfødte pleje ikke at fiske paa saa dybt 
Vand, og derfor er den heller ikke bleven fanget af dem. Efter 
hvad Englænderne have fortalt Hr. Jonsson, skal den ikke være til 
Stede i nogen stor Mængde, thi de faa sædvanlig kun et Par Stykker 
af den hver Dag. — Det Eksemplar, jeg fik, var 109 cm langt; 
men Hr. Jonsson bemærker, at det er ét af de mindste, som han 
har set, saa den lader til at opnaa samme Størrelse, som den plejer 
at have ved Norges Kyster l ). 
Hvorvidt den har en større Udbredning paa dybere Vand om¬ 
kring Islands Kyster, tør jeg ikke sige noget med Sikkerhed om, 
men jeg vil dog bemærke, at Fiskerne paa Sandur, et Fiskerleje 
yderst paa Snæfellsnessets Nordside, fortalte mig, at de en Gang 
imellem fangede i den dybe Rende (Kolluåll), som fra Dybet strækker 
sig ind i Bredebugten, tæt udenfor Snæfellsnes, en Fisk, som de 
kaldte „mjona u (o: -den smalle). Efter den Beskrivelse (store 
Øjne, „gylden“ [o: bronzeagtig] Farve) at dømme, som de gav mig 
af den, er det rimeligvis en Byrkelange. — Sidste Sommer (1898) 
fortalte Fiskerne paa Vattarnes ved Reydarfjord mig, at man i 1897 
havde faaet en ubekendt Fisk paa Line, paa 70 Favnes Dyb, der 
udenfor. Denne Fisk beskrev de mig saaledes, at jeg maa antage, 
at det sandsynligvis er den samme Fisk. 
Naar man tager Hensyn til disse mangelfulde Oplysninger, er 
det ikke usandsynligt, at Byrkelangen forekommer paa dybere Vand 
langs Landets Sydøst-, Syd- og Vestkyst. — Ellers er den kun 
funden ved Norges Kyster og meget sjælden i Kattegat. 
Den tredje, og i denne Forbindelse ubetinget mest interessante 
af disse Fiske, er 
c. Centrophorus. 
Arter af denne Spinacide-Slægt, ere hidtil ikke fundne ved det 
nordvestlige Evropas Kyster og heller ikke andre Steder i det 
1 ) Jfr. Lilljeborg: Sveriges och Norges fiskar II, S. 142. 
