414 
stemmelse i Henseende til Formen. Det samme gælder om de finere 
udførte Figurer hos Duméril 1 ). Spørger man derimod Vail- 
lant’s Værk til Raads, stemme Tænderne af det islandske Eksem¬ 
plar slet ikke med denne Forfatters C. squamosus (1. c. PI. III, 
Fig. 2 d og 2 e), men snarere med hans C. squamosus var. Dume- 
rilii (Fig. 3 a og 3 b). V. angiver desværre ikke, hvor i Kæberne 
de afbildede Tænder have siddet, men man kan i Overkæben af det 
mig foreliggende Eksemplar finde en og anden Tand i den øvre, 
stærkt slidte Række, der har lige saa kort eu Spids som paa hans 
Fig. 3 a; og den op til Underkæbens Midtlinie siddende Tand hos 
mit Eksemplar (se Fig. f) har meget nær samme Form som V.’s 
Fig. 3 b 2 ). Dette finder saa meget lettere sin Forklaring, som 
Vaillant’s „C. squamosus var. Dumerilii “ utvivlsomt falder 
sammen med ældre Forfatteres C. squamosus, ikke med C. Dume¬ 
rilii (Johnson). Paa den anden Side er det sandsynligt, at Vail¬ 
lant’s „C. squamosus 1 ' 1 ’ er identisk med den virkelige C. Dumerilii', 
denne Art er nemlig ifølge Johnson, der først har beskrevet den 3 ), 
især kendetegnet ved, at der midt paa Underkæben findes en 
uparret Tand med opret, ligesidet Spids, og samme Ejendomme¬ 
lighed hævder Vaillant for sin C . squamosus 4 ). Naar jeg des- 
0 Hist. nat. des poissons, Atlas, PI. 5, Fig. 14 og 15 (1865). 
2 ) Spidsen er ikke fuldt saa opret som paa Vaillant’s Figur; da denne 
Forfatters Eksemplarer alle vare hanlige, det islandske derimod et hun¬ 
ligt, turde Forskellen være en Følge af det forskellige Køn (jfr. Raja- 
Arter). 
3 ) Proc. Zool. Soc. London, 1867, p. 713. 
4 ) Vaillant har selv en Mistanke om, at Sagens Sammenhæng er som 
ovenfor fremstillet. Hvorledes kan han da forsvare den stedfundne Om¬ 
bytning? Jo!: „Sur la tete, en assez mauvais état d’ailleurs, qui se 
trouve dans les collections du Museum, exemplaire vu par Broussonnet 
(B. benævner Fisken: L’Ecailleux; Gmelin har derefter indført den i 
Linné’s Syst. Nat. [T. I, pars 111, p. 1502] som: Squalus squamosus) 
et Lacépede, la disposition des dents de la måchoire supérieure se 
reconnait cependant avec netteté; aussi ne peut-il y avoir doute sur 
ce qu’il faut regarder comme forme typique et comme variété“. Det 
er mig ikke klait, hvorledes ,,la disposition des dents de la måchoire 
supérieure“ har kunnet fjerne Vaillant’s Tvivl, da Forskellen imellem 
