416 
1ste Rygfinne, der begynder et lille Stykke bag ved Slutningen af 
den forreste Vs af hele Legemets Længde, er temmelig lang, men sam¬ 
tidig lav, saa at Højden indeholdes godt 3 Gauge i Længden langs Roden, 
der atter er omtrent lig med Legemets største Højde; fortil hæver den 
sig hurtig, men med en jævn Afrunding til sin største Højde, bliver 
derpaa langsomt lavere og er bagtil trukket ud i en tilspidset Flig. 
Foran Finnen sidder en kort, men kraftig Torn, formet som et 
Knivsblad med Æggen fremefter og en Fure i Bagranden; Piggens 
nederste 2 k ere dækkede af Huden, der fortsætter sig et godt Stykke 
fremefter i Ryggens Midtlinie som en langsomt skraanende Fold. 
2den Rygfinne begynder omtrent ved Slutningen af de forreste ' 6 U 
af hele Legemets Længde; den har ikke meget mere end Halvdelen 
af 1ste Rygfinnes Længde, men er samtidig forholdsvis højere, saa at 
Højden fortil er over Halvdelen af Længden langs Roden, og skraaner 
hurtigere bagtil; den tilhørende Torn er lidt kortere end 1ste Ryg¬ 
finnes, men har i øvrigt samme Form og afgiver ligeledes Støtte 
for en kort Hudfold. Halefinnens nedre Flig er anselig, triangulær; 
den øvre Flig har vistnok oprindelig været tilspidset, idet Ind¬ 
skæringen ses at være fremkommen ved en (nu lægt) Beskadigelse. 
Brystfinnerne ere smaa, idet Længden langs den ydre Rand er noget 
mindre end Legemets største Højde; de sidde i Nærheden af Bug- 
• * 
kanten og have næsten vandret Fæste; Yderranden er udbuet, Bag¬ 
randen tværs afskaaren, men det indre Hjørne er trukket ud i en 
Spids. Bugfinnerne ere mindre end• Brystfinnerne, triangulære af 
Form med afrundet ydre Sidehjørne og tilspidset Baghjørne. 
Skællene (Hudtænderne) ere ordnede regelmæssig i Længde- 
og Skraarækker og dække tagsteDsagtig hverandre; nøgent er kun 
et smalt Parti af Bryst- og Bugfinnernes Overflade langs den mod 
Legemet vendende Rand samt en lodret Stribe bag disse Finners 
Fæste. Paa Kroppen ere Skællene af en for en Selachier meget 
anselig Størrelse, nemlig 3 Millim. lange og 2 Millim. brede; mod 
Hoved og Hale samt især paa Finnerne blive de efterhaanden 
mindre. Det typiske Skæl (Fig. h) har Form af et ægdannet Blad 
paa en kort (1 Millim.), lodret nedbøjet Stilk, hvis pladeformig 
