417 
udvidede Fod (Fig. p) fæster sig i Huden; Skællets Plade er paa 
Oversiden udstyret med 3 Længdekøle, nemlig en i Midten og en 
paa hver Side, og den udækkede Rand er savtakket (Fig. h). Paa 
den forreste Del af Hovedet — paa Oversiden omtrent fra en Linie, 
der forbinder de to Øjne, paa Undersiden noget tidligere, nemlig 
fra et lille Stykke bagved Munden — bliver Skællets Savtakning 
meget utydelig (Fig. i) eller helt manglende; derpaa begynde Kølene 
at spaltes efter Længden (Fig. k, 1, m); længere fremme paa Snuden 
slides Skælspidsen bort, ligesaa Kølene paa den fremstaaende Part 
af Skællet (Fig. n); endelig paa selve Snudespidsen ere Skællene 
ikke længer taglagte, men danne en Mosaik, og det enkelte Skæl 
bliver et lille knapformet Legeme, hvis kærvede Rand fremstiller 
Sporene af Længdekølene (Fig. o). Det bør endnu tilføjes, at sam¬ 
tidig med de anførte Forandringer i Skællets Plade bliver Stilken 
efterhaanden kortere, og paa den sidst nævnte Skælform er Pladen 
saa at sige siddende,’ idet Stilken kun er antydet ved en Indsnøring 
imellem Pladen og Foden. Flerkølede Skæl findes ogsaa paa Fin¬ 
nernes Forrande, altsaa paa Steder, der lige som Snudepartiet ved 
Fremstaaenhed ere særlig udsatte for Slid. — Hvad Skællenes 
histologiske Struktur angaar, viser et efter Længden gennemslebet 
Skæl (Fig. r), at det er den for Selacliiernes Hudtænder sædvanlige; 
fra Pulpa’en, der gennem Stilken fortsætter sig ud i Pladen, gaa 
træformig grenede Rør ind i Dentinen, og Overfladen beklædes 
(undtagen paa Foden) af et tyndt Emaljelag. 
Kun hos Muller og H e n 1 e finder man Oplysning om enkelte 
Dimensioner hos deres Eksemplar. Nogle Maal af det foreliggende 
Eksemplar ville derfor være nyttige. 
Cm. 
Totallængde.142 
Største Højde (ved første Rygfinnes Begyndelse) . 16,5 
Omkreds sammesteds. 44 
Højde foran Halefinnens Rod. 5 
Afstand fra Snudespidsen til første Gællespalte. 24 
— — forreste Øjekrog. 7,5 
— — Næseborene. 5 
— — Mundranden. 11,5 
Vidensk. Meddel, fra den naturt. Foren. 1899. 27 
