422 
dykkede den ned og viste sig ikke igen. De allerfleste af dem, 
som jeg har set, have været større og meget førere end den almin¬ 
delige Havkal. Enkelte har jeg ogsaa set, som vare meget mindre, 
eller kun saa store som en halvvoksen Havkal 1 ). — Jeg har ogsaa 
hørt Folk fra Bjarneyjar (en lille Øgruppe inde i Bredebugten), som 
ligge her og fiske, sige, at Brugden ogsaa plejer at vise sig dér 
inde og det paa samme Tid af Aaret som hos os“. 
Efter disse Meddelelser at dømme — og deres Rigtighed har 
jeg ingen Grund til at tvivle om — lader det til, at Brugden i 
senere Aar er ret hyppig i Bredebugten. 
Ved Yestmannøerne viser den sig ogsaa, men som oftest kun 
enkeltvis, og sidste Sommer i August Maaned blev én harpuneret 
af en norsk Hvalfanger i Nærheden af Øerne. Saa snart jeg fik 
det at vide (i Slutningen af September), skrev jeg til Hr. Læge 
Tb. Jonsson for at faa nærmere Oplysninger og muligvis nogle op¬ 
bevarede Dele (f. Eks. Skelettet) af Dyret. Hr. Jonsson skrev igen 
til mig: „Jeg var ude paa en Rejse den Gang, denne Brugde blev 
slæbt herind. Man havde blot taget Leveren af den og saa kastet 
den i Søen igen. Den skal have været 12—14 Alen lang og gav 
c. 6 Tønder Lever“. — Senere skyllede Søen den op igen, men i saa 
stærk opløst Tilstand, at Hr. Jonsson kun kunde sende . mig 4 
Hvirvler, hvoraf de to største maalte 17 og 18 cm i Tværmaal. 
Kæberne med Tænderne samt hele Gælleapparatet vare borte. 
I Grindavik paa Reykjaneshalvøens Sydside plejede den i Fir¬ 
serne at vise sig om Sommeren, i Juli og August, men altid kun 
enkeltvis. I stille Vejr kunde jeg fra mit Hjem hyppig iagttage, 
hvorledes den i længere Tid holdt sig paa samme Plet i kort 
Afstand fra Land, med Rygfinnen op af Vandet. Jeg havde ogsaa 
god Lejlighed til at se den paa nært Hold to Gange, da jeg var 
ude med Fiskerne lige Øst for Kap Reykjanes, idet den da fulgte 
efter vor Baad, snart i Kølvandet, snart tæt paa Siden af Baaden. 
G Her kunde dog muligvis foreligge en Forveksling med Sildehajen 
( Lamna ). 
