21 
§ 7. Phellos, Hertil Spachs Erythrobalanus-Arter med udelte 
helrandede Blade. 
2. Folia sempervirentia. 
a. Europææ. 
§ 8. llex. Svarer til Spachs Suber og Coccifera med Und¬ 
tagelse af Q. virens, som henfores til folgende §. 
b. Boreali-americanæ. 
§ 9. Virentes. Q. virens. 
c. Nepalenses. 
§ 10. Lanatæ. Q. lanata og annulata. 
I den afEndlicher i „Supplementum IV a til „Genera Plan- 
tarum“ (1847) meddelte Oversigt over alle Egearter ere disse 
henforte til to Slægter, Quercus og Lithocarpus, og fdrstnævnte 
atter indelt i 3 Underslægter. Ved Underafdelingen af den Hoved¬ 
summen af Arterne indbefattende Underslægt, Lepidobalanus, 
har End liciter væsentlig fulgt Spach, men dog lagt mere Vægt 
paa Bladenes Varighed, som det vil sees af nedenstaaende Ud¬ 
sigt over denne Botanikers Inddeling. 
Quercus L. 
I. Lepidobalanus. Cupulæ squamis imbricatis. 
a. Esculus. Folia decidua. 
1. Robur. Folia sinuosa, pinnatifida v. lyrata, lobis muticis. 
Maturatio annua. Cupulæ squamæ parvæ, ovales, adpressæ. 
Q. sessiliflora, pedunculata, alba, Prinus et alf. 
2. Elæobalanus (= Cerroides Spach). Folia pinnatipartita v. 
lyrata, lobis muticis. Maturatio annua. Cupulæ squamæ 
inferiores imbricatæ adpressæ, superioribus subulatis laxis 
multo breviores. 
Q. olivæformis, macrocarpa. 
3. Erythrobalanus. Folia integerrima mucronata, v. sæpius 
triloba mutica, aut pinnatiloba, lobis mucronatis. Maturatio 
biennis. Cupulæ squamæ parvæ, adpressæ, imbricatæ. Omnes 
boreali-americanæ. 
Q. rubra, palustris, coccinea et aff. 
I 
