38 
Ligesom man ikke har agtet paa, at der er en væsentlig 
Forbindelse mellem Ribberne og hele Bladets Karakter, saaledes 
har man heller ikke hidtil havt Oie for, at der hos enhver Egeart 
finder et bestemt Forhold Sted mellem Formen af Bladene og de 
Frugtknuden sammensættende Frugtblade. Dette Gjensidigheds- 
forhold har ikke alene almindelig morphologisk Interesse, men er 
af den storste Betydning for disse Planters Systematik, da man 
kun ved at tage det i Betragtning bliver istand til at fyldestgjore 
de Fordringer, som bor stilles til en naturlig Inddeling. 
De analytiske Undersogelser have nemlig fort til folgende 
Resultater: 
1) Hos alle de Egearter, som have de under 1) beskrevne 
Blade, hvis væsentlige Særkjende bestaaer i en ejendommelig 
Forgrening af Sideribberne og braaddet-tandcde Fremragninger, 
ere Griflerne liniedannede, tilbagebdiede og i Spidsen hovedformig 
udvidede (Fig. 18,3). 
2) De Egearter, hvis Blade, som under 2) beskrevet, ere 
lappede eller rundtakkede, have altid flade, korte, i Spidsen af¬ 
rundede, udstaaende Grifler, der ere saa korte, at de i Forening 
synes at danne et trelappet Ar (Fig. 17,5, 21, e). 
3) De Egearter, hvis Blade med tætte parallele Sideribber 
forene en takket Rand (beskrevne under 3), have lange, tynde, 
spidse, oftest oprette Grifler (Fig. 19, Bc). 
4) Hos alle de Egearter, som have de under 4) beskrevne 
Blade, kjendelige ved meget fine Biribber og ved Takkerne, der 
ere knudeformig udvidede i Spidsen og indskrænkede til Bladets 
overste Halvdel, ere Griflerne korte, flade, i Spidsen tilrundede 
og tilbagebdiede, og hertil knytter sig desuden et særeget For¬ 
hold i Skaalskjællene, der ere sammenvoxne til concentriske La¬ 
meller (T. I—H f. 1—4, 9, 12). 
5) Alle de Egearter, som have de under 5) beskrevne For¬ 
hold i Bladene, hos hvilke disse altsaa altid ere helrandede, 
have valseformede, stive, opadrettede Grifler med et meget lille 
punktformet Ar i Spidsen (T. I—H f. 20—21). Griflerne kunne 
