46 
de fleste storre naturlige Afdelinger frembyde dog, som neden¬ 
for vil blive viist, constante Forskelligheder i Blomsterdækkets 
Form. 
Vi komme nu til de Dele i Blomsten, som man hidtil har 
skjænket den ringeste Opmærksomhed, og som dog ere af den 
allerstorste Betydning, nemlig den frie Del af Frugtbladene eller 
Griflerne. Det er en mærkelig, næsten uforklarlig Kjends- 
gjerning, at uagtet der neppe er nogen anden Slægt — ja man 
kan sige Familie — indenfor hvilken Griflerne vise saa store 
Forskjelligheder i deres Bygning og derfor ogsaa bor spille saa 
vigtig en Rolle i den systematiske Inddeling som blandt Egene — 
de danne her, som vi skulle see, ligesom den rode Traad, der 
viser Vei gjennem den store Labyrinth af Arter — saa vil man 
i alle hidtil om Egeslægten udgivne Skrifter forgjæves soge 
nogensomhelst Oplysning om disse Blomstens Dele, og det er 
derfor meget vanskeligt at forstaae, hvorledes den berdmte For¬ 
fatter, som senest har gjort Egene til Gjenstand for omfattende 
Undersdgelser, kunde indlede sit Arbeide med folgende Udtalelse: 
„Les caractéres généraux et différentiels des chénes ont été fort 
bien étudiés depuis quelques années, notamment par JV1. J. Gay 
. . . . J’ai done été peu surpris de trouver la plupart des questions 
élucidées lorsqu’il m’a fal lu examiner le genre Quercus et les 
genres voisins, pour la rédaction du Prodrome 44 *). — Griffelen 
er, som ovenfor viist, den Del af Frugtbladet, som forst anlægges. 
Der findes i Reglen tre ved Grunden mere eller mindre sammen- 
voxne Grifler, men ikke sjelden forekomme sex og hos mange 
Arter er Antallet meget vexlende; dog har jeg aldrig fundet 
færre end tre eller flere end sex. Disse Grifler frembyde ikke 
alene store Forskjelligheder med Hensyn til Form, Storrelse, ind¬ 
byrdes Forening og Stilling, men især — og det er de væ¬ 
sentligste, hidtil ganske oversete — med Hensyn til Arrene. 
Hos store naturlige Grupper af Egene (de ægte asiatiske) er Ar- 
’) Note sur un nouveau caractére etc. p. 1. 
