108 
Pleurophyllidier, frem indenfor Sclerotica; Lindsen var morkt 
hornguul, af c. 0,68 mm Diam. Umiddelbart bagved og indenfor 
diet og stodende tæt op til samme saaes en anden, mindre 
Kugle, som viste sig at være et Bioie (Fig. 1, 2, 4). Det var 
kortstilket (Fig. 4), af 0,05—0,06 ram Diam.; Pigmentet var sorte- 
bruunt; Lindsen lille, farvelos, med ligesom en guulladen, lille 
Kjerne. Tæt bag Bioiet fandtes, idetmindste hos det ene Individ, 
en tyndvægget, med Celler og Kjærner sparsomt opfyldt Blære, 
som ragede frem fra Overfladen af Gangliemassen. Samme Blære 
kunde ifolge sin Bygning maaskee være Ore blæren; noget andet 
Organ, der kunde tydes som saadan, blev idetmindste ikke fundet. 
Medens Tilstedeværelsen af flere Oine er meget almindelig 
hos Acephaler og Tunicater , saa havdes der hidtil ikke inden¬ 
for G astr aeo p o d- Klassen nogen Erfaring for normal 
Forekomst af mere end eet Par Oine. De Angivelser, der 
forelaae om et saadant Forhold hos Cyclostomslægten Diplomma- 
tina (Bens.), have viist sig at beroe paa urigtig Opfattelse*). Det 
Samme gjælder nu, saaledes som jeg har kunnet påavise det, 
med Hensyn til Agassiz’s Angivelser*#) om Forekomsten af 
’) Cf. A. Adams, Ann. mgz. n. h. 2 S. VI. 1860. Aug. p. 113. 
(cf. XII. 1863. Dcbr. pi. VII. f. 11 — 12.) 
Moquin Tandon omtaler (hist. nat. des moll. fluv. et terr.de France. II. 
1855. p. 552) en hos Neritina fluviatilis bag Oiet tilstede¬ 
værende sort aflang Plet, der skal see ud som et Bioie. 
Claparéde har (Anat. u. Entwgesch. d. Neritina fluviatilis. J. 
Muller, Arcli. 1857. p. 139) ikke iagttaget noget saadant 
Forhold. 
”) Lectures on embryology. leet. X. — Daily evening traveller. Boston. 
16 Jan. 1849. Spalte 7. fig. XLI1I. A, B. 
Lectures on comparative embryology. 1849. p. 86. 
Agas siz vil hos en dille Margarita fra Boston Rhed» have seet 
oieagtige, sorte Legemer, der ganske skulle ligne Dyrets virkelige Oine. 
Jeg har eftergaaet dette Forhold hos flere Margariter og har ganske rig¬ 
tigt fundet de omtalte oielignende Legemer, hvilke ibvrigt neppe findes 
omtalte hos andre Undersøgere, som have beskjæftiget sig med disse Dyr. 
Hos den typiske grønlandske Margarita grønlandica, Ch. (f. 1781. 
p. 108) og en af dens Varieteter (var. y. M. undulata, Sow. & Brod.) 
