122 
riore scgmenti prioris et secundi abdominis prodeunt; 
radice appendicibus lateralibus contiguae, illis paullo 
minores et graciliores, caeterum similes, solum pro- 
funde bipartitae, ramo interno breviore et graciliore. 
Appendices ventrales secundi paris e radice rami in- 
terni ramulum brevem adhuc emittunt. 
Cauda pellucens, abdomine paullo brevior, deor- 
sum curvata, medio subangulata, subteres, apice solum 
articulata; cono biarticulato terminata, collo quasi 
triarticulato imposito; articulus apicalis appendicibus 
minutis duabus biarticulatis. — Anus rotundus in 
facie ventrali articuli basalis coni situs. 
Mas ignotus. 
IIab. Cavitatem abdominalem Phidianac lyncei (Mare antil- 
larum). 
Dyret er af Form (Fig. 1—3) i det Hele temmelig kort, 
plumpt og kraftigt; dets Consistens er temmelig fast, skjondt 
paa de fleste Steder let sammentrykkelig. Hoved bryst¬ 
stykket er lidt udtrukket i Brede, hvælvet paa Undersiden, 
sammesteds dog paa den bageste Deel lidt udhulet og der til 
hver Side udtrukket i et afrundet Hjo rne (Fig. 2). — De for¬ 
reste Antenner (Fig. 4, 5) ere meget smaa og fine; de ere 
toleddede, med Grundleddet plumpere og forsynet med tre Bor¬ 
ster; Endeleddet er tyndere og bærer 6 Borster. De bageste 
Antenner sidde paa Undersiden (Fig. 4), vare krogdannede og 
syntes at være treleddede; det sidste Led var ligesom til at slaae 
ind imod de andre. — Længere tilbage saaes Munden (Fig. 8), 
hvis Bygning selvfølgeligt ikke lod sig udrede af Undersøgelsen 
af eet Individ , der tilmed saavidt muligt skulde skaanes. Overst 
saaes en stærk Overlæbe, under samme et Par stærke, krog¬ 
dannede Mandibler, derunder et Par Maxilier og underst, som 
