157 
da tilfældige individuelle Afvigelser i Hovedets Skjolde hos Slan¬ 
gerne jo ikke ere ganske sjeldne, og da det derfor kan være 
tvivlsomt, hvormegen Vægt man tor lægge paa det ovennævnte, 
af G ti n th e r fremhævede Særkjende, vilde jeg taget i Betænkning, 
at ansee den af mig fundne Helicops for en forskjellig Art, der¬ 
som den ikke foruden det ringere Antal Mentalskjolde fremdeles 
havde frembudt ogsaa et Par andre Smaaforskjelligheder i Hove¬ 
dets Skjoldbeklædning. 
Den nye Art, af hvilken jeg har kunnet undersoge tolv Exem- 
plarer, har ligesom 11. modcstus et forholdsviis langstrakt Hoved, 
der kun er lidt bredere end Halsen. Rostralskjoldet har Form 
Figurerne ere en halv Gang forstorrede. 
af en lav, men bred Femkant; det uparrede Internasalskjoid er 
omtrent ligesaa bredt som langt, lidt mindre end hvert enkelt 
af Præfrontalskjoldene, og danner en Trekant, som med sin for- 
tilvendende afstumpede Spids stoder op til Rostralskjoldet og saa- 
ledes adskiller Nasalskjoldene fra hinanden. Frontalskjoldet er 
langstrakt, bliver lidt smallere fortil og har, kort at sige, ganske 
den samme Form som hos H. modestus , hvad der ligeledes 
gjælder om de langstrakte Parietalskjolde. De opadvendende 
Næsebor ere anbragte temmelig nær op til den til Internasal- 
skjoldet stodende Rand af Nasalskjoldene, og en fiin Ridse lober 
(som sædvanligt hos denne Slægt) fra dem skraat udad og nedad 
til Skjoldenes ydre til Supraiabialskjoldene stodende Rand, hvorved 
