V 
Tubei’culum i deres øverste Halvdel, medens et saadaiit ganske 
savnes i Vingerne hos de der afbildede chelæ arcuatæ. Her ses 
i det Højeste i Randen af Vingerne en Antydning af den gjennem- 
skinnende Basaldel. Forøvrigt ville disse Chelæ arcuatæ med Let¬ 
hed kunne kjendes fra Ankerne, dels ved Skaftets stærkere Krum¬ 
ning , dels ved at Vingerne i meget større Udstrækning ere 
forbundne med Skaftet end Tænderne hos Ankerne. 
Medens der nu hos samme Art kan forekomme forskjellige 
Former af Chelæ, saaledes Chelæ palmatæ og Chelæ arcuatæ, og 
paa den anden Side hos samme Art ligeledes forskjellige Former 
af Ankere, saaledes hos Melonanchora elliptica Carter, har jeg 
ikke i Litteraturen kunnet finde noget Exempel paa, 
at Ankere og Chelæ kunne optræde sammen. Det turde 
derfor være rigtigst heller ikke at stille Arter med 
Ankere og Arter med Chelæ i samme Slægt, saaledes som 
man hidtil har gjort, f. Ex. i Slægterne Myxilla og Desmacidon, 
og det turde derfor være natuiiigst at dele saadanne Slægter. — 
Jeg skal nu gaa over til at omtale disse Spiculas Væxtmaade, 
og hvad der i Literaturen foreligger om dette Spørgsmaal. Den 
første Forfatter, som berører denne Sag, er O. Schmidt (Spongien 
d. adriatischen Meeres 1862, p. 9—10). Efter at have omtalt de 
stavformige Spiculas Væxt ved lag vis Aflejring af Kiselsubstans, 
fortsætter han saaledes; „Vielleicht nicht minder haufig ist aber 
eine zweite Art des Wachsthums, welche stattfindet imter einem 
vollstilndigen Stolf- und Substanzwechsel, indem die Gestalt nicht, 
wie in jenem Falle, so zu sagen pråformirt ist durch die Anlage 
oder Ausschwitzung der ersten Schicht, sondern solche Ver- 
anderungen und allmaliche Wandlungen durchmacht, dass noth- 
wendig dabei die erste Anlage untergehen oder wenigstens wesent- 
liche Modificationen erleiden muss., und dass die charak- 
teristischen hakenformigen Korper der Gattung Esperia nach denselben 
Gesetzen sich vergrOssern miissen, lehrt ein Blick. Nur bleibt es 
mir in diesem letzten Falle bisher unerkiarlich, dass man keine 
jungeren Formen sieht. In einigen Arten kommen . . . kleinere 
