90 
frem af den mellem elliptiske, afskaarne Stykker af visne Bøgeblade inde¬ 
sluttede Incurvaria Korneriella ZelL, Stensgaard paa Lolland. ~ Det er 
tvivlsomt om det er denne x\rt Cordyceps der findes paa Melolontha. 
Allerede Vabl (Naturhistorie-Selsk. Skr. II Bd, 2. H. p, 48) angiver at 
have fundet C. militaris paa Oldenborrelarver. Jeg har i syge Oldenborre- 
larver fundet Mycelium, som synes at høre herhen, og paa fuldt udviklede 
Oldenborrer har jeg i Fyn fundet en Isaria-Form, ganske lignende en 
Afbildning Tulasne (Sel. fung. III, 10 og Tab. III fig. Idl giver af en ube¬ 
stemt Isaria paa Melolontha. Naar de konidiebærende Hyfer ikke ere 
sammenvoxede til kompakte Legemer, saaledes som hos de sædvanlige 
Isaria-Former, har man henført dem til Slægten Botrytis; den af Sac- 
cardo (Syli. fung. IV, 119) som en Underart af B. Bassiana opstillede 
B. tenellci, som af Giard er kaldt Isaria densa, er sandsynligvis ogsaa 
en Konidieform af Cordyceps; den er fundet paa forskjellige Larver, der¬ 
iblandt ogsaa Oldenborrelarver, i hvilken Anledning der i de sidste Aar 
er opstaaet en helEække Artikler af forskjellige Forfattere, især i Frankrig, 
paa Grund af at man har ment, ved Hjælp af denne Svamp, at finde et 
praktisk Middel til at ødelægge Oldenborrelarverne i Marken. Det synes 
at være den samme B. tenella, som jeg har fundet paa Larver af Pis¬ 
sodes Fini i Buderupholm Skov i Jylland, og som jeg har modtaget 
fra "Danmarks 0» ved Østkysten af Grønland, paa Pupper af Argynnis. 
Om den af Tulasne beskrevne Torrubia Melolanthae, funden paa Larver 
af Melolantha sp. i N. Amerika, hører herhen eller er en selvstændig Art, 
er vanskeligt at afgjøre paa Grund af den ufuldstændige Beskrivelse. 
Bail (Ueber Pilzepizootien der forstverheerenden Eaupen, 1869, p. 5) er¬ 
klærer at have iagttaget hvorledes Isaria farinosa rømmer op blandt Olden- 
borrerne. 
2. Cordyceps Sphingum (Tul.) Sacc. 
[Torrubia Sph. Tul. Sel. fung. III, 12. — Cordyceps Sph. Sacc. Syli. fung. 
II, 572. — Stat. conidioph. Isaria Sphingum ScliAvein. Syn. fung. Carol. 
p. 126.]. 
En tynd, bleggul Skorpe bedækker største Delen af den an¬ 
grebne Imago, og fra denne udskyder talrige, stive, divergerende, 
indtil 4 Centimeter lange, sylformede Stromata, som enten bære 
de mere eller mindre spredte, blegrøde Perithecier, eller et pulver¬ 
formet Lag af Konidier. 
Paa forskjellige Natsværmere og Aftensværmere, især af 
Slægten Sphinx, temmelig sjælden: Sjælland, Herlufsholm (0. Eo- 
strup), Kjøge Aas (Toussieng), Hareskov (S. C. Larsen), Jylland, 
Grenaa (Gudman). 
