135 
tilstand. At de et Øjeblik efter vaagiie op og springe omkring, 
skyldes Kulden, og er altsaa noget, der ikke staar i Forbindelse 
med deres normale Tilstand. 
En lignende Betragtning kan ogsaa gjøres gjældende overfor 
det tidligere anførte Citat af Leydig: „Schon Beclistein bat lier- 
vorgehoben, dass die im IVinterschlaf aufgefundenen Kroten nicht 
eigentlicb erstarrt seien, sondern sogleicli wegzukriechen 
vermogen aucli in der kaltesten Jalireszeit.“ 
Uden at øve nogensomlielst Vold mod Leydigs Ord vil man 
saaledes med Lethed i hans Udtalelser kunne finde Bevis for det 
modsatte af, hvad han vilde hævde. De af ham beskrevne 
Frøer have virkelig ligget i Vintersøvn^). 
Det er dog langtfra alle Tilfælde, hvor man saa let kan bort¬ 
forklare Modsigelsen mellem de 2 forskjellige Opfattelser. 
Sv. is’ilsson har set Frøer svømme omkring under Isen paa 
tilfrosne Søer, og han anfører endvidere, at de svenske Fiskere 
om Vinteren, naar der er Mangel paa Agn, hugge Hul paa Isen 
og opfiske de omkringsvømmende Frøer, som saa sættes paa Mede¬ 
krogen. — Selv har jeg i Januar Maaned dette Aar set adskillige 
Frøer svømme livligt omkring under Isen paa en stærkt til¬ 
frossen Dam. 
Der kan i ingen af disse Tilfælde være Tale om nogen „væk- 
kende“ Indvirkning af Kulden. Vi maa derfor indrømme, at der 
ifølge de Beretninger, der foreligge om Rana temporaria, virkelig 
existerer en Dobbelthed i denne Frøarts Vinterliv, idet den snart 
overvintre!’ skjult i Dyndet hensunken i dyb Søvn, snart træffes 
svømmende frit om under Isen — en Dobbelthed, der vilde være 
uden Sidestykke hos nogetsomhelst andet vintersovende Dyr. Det 
var derfor ganske naturligt, om man nu, efterat Arten R. tempo- 
ir ar ia har vist sig at bestaa af 2 forskjellige Arter, søgte at skaffe 
denne Dobbelthed af Vejen ved Antagelsen af 
Af Hensyn til Pladsen maa disse Eksempler være nok til at belyse 
denne hidtil iipaaagtede Fejlkilde, som anbefales til fremtidige Under¬ 
søgeres Opmærksomhed. 
