137 
meget forskjellig, dog ikke over + 5°, oftest nær ved 0°). I Be¬ 
gyndelsen af April Maaned besøgte jeg atter Grøften; men da var 
der ikke en Frø at opdage. Først ved at undersøge Dyndet fandt 
jeg dem igjen; de laa nøjagtig paa samme Plet; kun vare de nu 
fuldstændig begravede af det løse Mudder. Hvorledes de have til¬ 
bragt de 3 mellemliggende Maaneder, ved jeg ikke; men jeg gjen- 
fandt dem i nøjagtig den samme Tilstand, hvori jeg sidst havde 
set dem — meget dorske, men absolut ikke „sovende“. Her er 
dog imidlertid eet, hvorpaa jeg særlig vil henlede Opmærksom¬ 
heden, nemlig den slaaende Forskjel, der var mellem disse Frøer 
og de Exemplarer af Arten R. oxyrrhinus , som jeg samme Dag 
saa i hundredevis i andre Vandhuller. Medens R. platyrrhinus 
kun bevægede sig langsomt og besværligt og strax igjen søgte 
Tilflugt i Dyndet, naar den blev pirret op, var R. oxyrrhinus 
allerede i Færd med Parringen. Hannerne laa i deres skinnende 
blaa Foraarsdragt kvækkende rundt -om Dammenes Bredder med 
Hovederne ind mod Land; enhver Hiin, der kom frem blev øje¬ 
blikkelig greben af Hannerne, og enkelte Ægklumper viste, at i 
nogle Tilfælde var allerede Parringen fuldbyrdet. 
Medens saaledes R. oxyrrhinus forlængst var kommen 
frem (ifølge Steenstrup vise Hannerne sig c. 8 Dage, før 
Hunnerne begynde at indfinde sig) laa R. platyrrhinus endnu 
i sit Vinteropholdssted, rigtignok ikke i Dvale, men dog i 
en dorsk og sløv Tilstand. 
Omend Leydigs og mine Iagttagelser saaledes ikke kunne siges 
at svare ganske til hinanden, er der dog en vis Overensstemmelse 
imellem dem, forsaavidt som der i begge Tilfælde vises en For¬ 
skjel mellem de 2 Frøarter, saaledes at R. oxyrrhinus i Livlighed 
langt overgaar R. platyrrhinus. 
Dette Spørgsmaal fortjener derfor en grundig Undersøgelse. 
Man vil sikkert dels ved Laboratorieexperimenter dels, og især, 
ved Undersøgelser ude i Haturen hurtig kunne naa til et Kesultat. 
0 Jeg saa 4 Hunner arbejde sig ud af deres Jordhuller og springe ned 
mod Dammen. 
