158 
Gang, da Frøen hurtig bragtes i en Temperatur af 11°. Den 
pludselige Kulde har ogsaa her øvet sin pirrende Indvirkning. 
Af de Forsøg, jeg har gjort over Hjærteslagets Forhold under 
Frysningen, hidsættes følgende: 
1. En stivfrossen Frø aabnedes. Saavel udenom som i Hjærtet 
var der Is. Hjærtet selv var stenhaardt. Frøen dyppedes 
nogle Gange i varmt Vand. Hjærtet begyndte da at pulsere 
og vedblev dermed i IV 2 Time. Derpaa standsede det. Frøen 
kom ikke til Live. 
2. En Frø (indre Temperatur -f- 0,6° C.), der var begyndt at 
fryse og var bleven aldeles ubevægelig, aabnedes forsigtigt. 
Under Huden laa et Lag Iskrystaller, men Indvoldene vare 
endnu bløde. Hjærtet slog, dog kun svagt. Frøen henlagdes 
ved -f- 5 ^/ 2 °. Efter 3 Minuters Forløb var Hjærteslaget 
standset. Frøen varmedes derefter op ved at holdes imellem 
Hænderne, indtil Hjærtet atter slog kraftigt. Den lagdes da 
hen ved 1V2°. Hjærtet vedblev at |slaa regelmæssigt. Efter 
et Kvarters Forløb var der endnu ingen Forandring at spore. 
Frøen lagdes derpaa hen ved -^ 5 ^/ 2 °. 4 Minutter efter var 
Hjærtet standset. Atter varmedes Frøen op mellem Hænderne, 
denne Gang saalænge, til den begyndte at bevæge sig. Hjærtet 
slog da meget kraftigt og regelmæssigt. Den lagdes derpaa 
igjen hen ved 5^2°. Efter 10 Minutters Forløb ophørte 
Hjærtet at slaa; kun højre Forkammer trak sig nu og da 
sammen og vedblev hermed i 6 Minuter. Frøen laa nu i 
10 Minuter, uden at nogen Bevægelse var at iagttage. Da 
den derefter bragtes ind i Varmen, begyndte Hjærtet atter 
at slaa. Anbragt i en Glasæske stilledes Frøen nu hen ved 
-j- 2V2°. Efter IV 4 Times Forløb slog Hjærtet endnu kraftigt. 
Da Frøen derpaa lagdes hen ved 2°, varede det IV 2 Time, 
før alt Hjærteslag var standset. Efter at have ligget nogen 
Tid i Kulden bragtes Frøen nu atter ind i Varmen. Snart 
efter begyndte Hjærtet at slaa og vedblev dermed i 3 Timer, 
