159 
indtil Frøen pludselig vendte sig om og begyndte at krybe 
sin Vej. Den blev da straks dræbt. 
Det standsede Hjærte er altsaa parat til at gjenoptage sin 
Virksomhed, naar^ der blot tilføres det Varme. 
3. En Frø, der om Mandagen var bleven lammet med Kiirare, 
lienlaa aldeles ubevægelig til om Onsdagen. Den blev da 
aabnet. Hjærtet slog kraftigt (indre Temperatur + 10). Da 
den lagdes hen ved -f- 4°, sank den indre Temperatur hurtig 
til -h 0,5°. Hjærtehulen begyndte langsomt at fyldes med 
Vand. Efterhaands blev HJærteslaget svagere og ophørte til- 
sidst, dog var det ikke muligt at afgjøre, paa hvilket Tids¬ 
punkt det standsede. Frøen, der laa paa en Glasplade, blev 
da forsigtig ført ud af det aabnede Vindue til en Temperatur 
af 11°. Hjærtet begyndte da pludselig at slaa meget 
kraftigt og vedblev dermed i b '2 Time; saa standsede det, 
først Forkamrene sidst Hjærtekamret. Der havde da dannet 
sig megen Is omkring Hjærtet. Frøens indre Temprratur var 
bestandig 0,5°. 
4. En Frø, der efter Optøningen havde henligget som død i 
4 Dage, aabnedes. Den havde før ikke givet noget Livstegn 
fra sig, men da den skares op, begyndte den at sprælle, 
hvorfor den bedø vedes med Kloroform. Under Huden fandtes 
en Del Vand. Hjærtet slog kraftigt, men da Frøen havde 
ligget V 2 Time ved+ 14°, vare dets Bevægelser meget svækkede. 
(Frøen var nu formodentlig sunket tilbage til samme dødlig¬ 
nende Tilstand som før Opskæringen.) Da Frøen derpaa 
bragtes ud i -f- 3°, begyndte Hjærtet atter at slaa meget 
kraftigt. 
Hvorledes Blodomløbet forholder sig ved Frysningen, har 
■jeg søgt at undersøge ved under Mikroskopet at iagttage Svømme¬ 
huden paa en med Kurare lammet Frø, der anbragtes i Kulden. 
Desværre har jeg ikke faaet stort andet Udbytte deraf end Glæden 
over det prægtige Syn, som Kredsløbet i de utallige store og smaa 
Kar frembyder. Hver Gang Frysningen indtraadte, blev Billedet 
