164 
Tilflugt „saafremt det da ikke skulde lykkes at paavise, at alle 27 
Beretninger om nedfaldne Klumper bero paa en Misforstaaelse“, 
anføres 4) den kosmiske Theori. 
I Slutningen af Keferatet anføres, at saavel Prof. Galle som 
Prof. Colin have udgivet særskilte Afhandlinger om dette Emne. 
Desværre har det ikke været mig muligt at skaffe mig disse Af¬ 
handlinger. 
Endelig ere vi i 1891 naaede et godt Stykke fremad mod 
Spørgsmaalets Løsning ved W. Miiller-Erzbach’s Iagttagelser. 
I sin Afhandling; Die Widerstandsfahigkeit des Drosches 
gegen das Einfrieren (Zool. Anzeiger 1891) skriver han følgende: 
„Einer der eingefrorenen Frosche sonderte einige Tage nachher 
dicke Klumpen einer weissen Gallerte ab, welche der die Eier um- 
hiillenden und aus den Eileitern entnommenen Substanz vollig gleich 
war.Es ware interessant, wenn festgestellt werden konnte, ob 
dass Auftreten soleher Schleimmassen mit vorausgehendem Ein¬ 
frieren der Frosche im Zusammenhang steht. Mir ist es aufgefallen, 
dass ich diese bekanntlich håufig als Sternschnuppen bezeichneten 
Massen nach strengen Wintern besonders haufig in der Nåhe von 
flachem und leicht bis auf deii Grund ausfrierendem Wasser ge- 
funden habe.“ 
Der synes saaledes ikke at kunne være nogen Tvivl om, at 
„Sternschnuppen^ virkelig stamme fra Frøerne. Et andet Spørgs- 
maal er det, hvad der foranlediger, at Frøerne producere disse 
Slimklumper. Det er vistnok ikke saa meget „Indefrysningen^ som 
saadan, der her spiller en Rolle, saaledes som W. Muller mener. 
Det er langt snarere selve den lave Kuldegrad, Sti vf ry sningen, 
rent bortset fra, i hvilket Medium denne foregaar. I den Dam, 
hvor jeg fandt den før omtalte „Sternschnuppe“, fandtes nemlig 
kun Rana oxyrrhinus, hvis Hunner sikkerlig alle uden Undtagelse 
overvintre paa Land. De have saaledes ikke været udsatte for at 
indefryse, men meget snarere for at stivfryse, idet Kulden i den 
ualmindelig strænge Vinter let har kunnet trænge ned til en og 
anden, der ikke havde faaet gravet sig dybt nok ned i Jorden. 
