191 
og tilsyneladende tandløs; Næseborene ere endnu ikke adskilte, 
Øjet meget lidt pigmenteret, Gjællelaaget saa kort, at en Del af 
Gjællerne rager ubedækket frem som temmelig plumpe, tykke Traade; 
Spiraklet (Issehullet) er allerede meget lille og særdeles vanskeligt 
at se; den mediane, uparrede Embryonalfinne begynder lige bagved 
Hovedet og fortsættes uden Afbrydelse om Halespidsen, der endnu 
er uden egentlig Heterocerki, fortil langt frem foran Gattet; en 
noget større Højde udmærker det Sted af denne Embryonalfinne, hvor 
den blivende Rygfinne er i Færd med at danne sig, ligesom ogsaa 
den Del under Haleenden, som vil udvikle sig til Halefinneus 
nedre Flig; der er anlagt 14 Straaler for Ryg- og 8 for Gatfinnen 
men ingen i Halefinnen. De parrede Finner ere ret vel udviklede, 
særlig Brystfinnerne. Den forreste Del af Kroppen, særlig Bryst¬ 
finneregionen, er temmelig opsvulmet paa Grund af den endnu 
tilstedeværende Blommemasse. Snitserierne oplyse, at Blommen fylder 
og udspiler Slaven; at Leveren er vel udviklet, ligeledes Spiral¬ 
tarmen; at Svømmeblæu-en, der hos Benfiskene i Regelen anlægges 
meget tidlig, endnu mangler fuldstændig (samme Iagttagelse gjort af 
Bal fo ur for Sterlettens Vedkommende), ligeledes Abdominalporer 
og Genitalanlæg^); fremdeles, at der findes virkelige, fuldt udvik¬ 
lede Tænder paa „Overkjæben“, Ganen, Underkjæben og Tungen, 
(ikke paa Gjællebuerne); men disse Tænder rage, som anført, ikke 
synlig frem gjennem det tykke Epithel-); i Issehullernes Kanal 
G Ifølge Salen sky (Referat i Hoffmanii u. Schwalbes Jahresber. 1878) 
skulle Kjønsorganerne hos Sterletten først „opstaa‘‘ i den 3die Maaned 
(? Kjønsceller optræde dog formodentlig tidligere). 
*) Larvale Tænder hos Ac. sturio ere, saavidt mig bekjendt, ikke tid¬ 
ligere omtalte. Sterlettens Tænder ere opdagede af Knoch (Die Bo- 
schreibung der Reise zur Wolga behufs der Sterlettbefruchtung. 
Biill. Soc. imp. des naturalistes de Moscou 1871, p. 254.); de ere 
aabeiibart meget større end hos A. sturio, og Knoch omtaler, 
(1. c. p. 282), at Sterletungerne „nach Ablauf des Dotterstadiums'^ 
med en vis Glubskhed anfalde hverandre; senere ere de omtalte af 
Salensky, Balfour (der har Betænkeligheder ved at anerkjende dem 
som virkelige Tænder) og W. K. Parker (afbildede 1. c. T. XIII, 12 og 
XIV, 5 hos en Unge paa 13h'2 Mm,); efter Salensky skulle de for¬ 
svinde i odie Maaned af Larvelivet. Z o graff (tJber die Zahne der 
