196 
Balfoiir meddeler^), at den forreste som „Hovednyre“ betegnede 
Opsvulmning paa Størens Nyre ikke indeholder Nyreelementer, men 
kun lymfoid Væv, at med andre Ord Fornyren aborterer helt lige¬ 
som hos (de fleste) Benfiske, saaledes at den færdige Nyre alene 
repræsenteres af U myren “). 
Dennes mægtige Nyregange ses løbende langs den dorsale 
Bughulevæg til deres Forening bagved Gattet^); særlig omfangs¬ 
rige ere de fra det Sted, hvor de optage de „Miiller’ske Gange‘‘ 
(hos mit Vr Alens Exemplar er deres Tykkelse herfra omtrent 
som Penneposens paa en stor Gaasefjær); de indeholde Muskler og 
ere altsaa kontraktile. Ved at aabne dem iagttager man talrige Ind- 
mundingsaabninger for Urinkanaler, saa tæt stillede, at der gaar 
mange paa hvert Segment; der har altsaa aabenbart dannet sig 
adskillige nye (sekundære o. s. v.) Uriiikanaler mellem de oprindelige, 
metamere (primære), som vi have lært at kjende hos „Larverne^. 
Til Per i to n ealtr agte ses intet Spor; heller ikke ved 
Snitserier findes disse, som allerede Semper^) forgjæves har 
eftersøgt. 
Snitserier^) oplyse iøvrigt, at Nyremassen for største Delen 
sammensættes af tæt sammenslyngede Urinkanaler, og i hvert Snit 
støder man paa talrige Malpighiske Legemer; ofte ere disse grup¬ 
perede drueklaseagtig. Fra de større i Nyregangene mundende 
G On tho Nature of the Organ in adult Teleostoans and Ganoids, which 
is nsually regarded as the Head-Kidney or Pronephros. Quart. Journ. 
Mier. Sc. Vol. XXll. 1882 (Mern. Ed. Vol. 1, p. 848). 
2) Ved tidligere Eftersyn af ,,Hovednyren“ har jeg i alt Fald kunnet 
bekræfte Balfour’s Udsagn for saa vidt, som jeg har iagttaget, at 
Nyregangen fortil bliver ganske tynd og forekom mig at ende blindt. 
Smign. mit Arbejde om Kjønsorganerne hos Bonfiskene. Medd. Nat. 
For. 1889. S. 214. 
Smign. f. Ex. Brandt u. Katzeburg Medizinische Zoologie. 2. Bd. 
Tab. IV, Fig. 5 (af Sterletten). 
0 Das Urogenitalsystom der Piagiostomen etc. Arb. Zool. Inst. Wiirz- 
burg. 2. Bd. 1875. S. 848. 
•t) Ved Hjælp af denne Methode har jeg dog kun nndersøgt et temmelig 
stort Stykke, som toges fra Egnen over Midten af den Miiller’ske Gang. 
