Vegetationen paa Snæfellsnes. 
Af 
Helgi Jonssofi, 
Meddelt i Mødet den 2den Februar 1900. 
Indledende Bemærkninger. 
Den Egn, hvis Vegetation her skildres, Snæfellsnessysla og Dala- 
sysla er beliggende i det sydvestlige Island. Snæfellsnes adskiller 
FaxafjOrOur og BreiOifjorOur, men Dalasysla strækker sig over Halv¬ 
øen mellem BreiOifjorOur og HvammsfjorOur, samt den sidstnævnte 
Fjords Bunddale. 
Paa langs igjennem hver af disse Halvøer strækker sig en 
Fjeldkjæde; det højeste Fjeld er Snæfellsjokull, 1436 M, hvis øverste 
Del er dækket af Jøkel. Nogle andre Steder i disse Fjeldkjæder 
lindes der Fjelde paa c. 1000 M, men de fleste ere derunder. Ind 
imellem Fjeldene strække sig mange Dale, hvoraf Hvammsfjordens 
Bunddale ere de betydeligste og frodigste. Bjergarten er overalt i 
disse Fjelde Basalt, men adskillige Steder forekommer dog Liparit. 
Lavlandet er som Kegel en smal Bræmme langs Fjeldene, dog 
er det her meget bredere end i Øst-Islands og Nordvest-Islands 
Fjordegne. Paa sine Steder kan det betegnes som forholdsvis bredt 
f. Ex. vest for Klofningur og paa Snæfellsnesfjeldkjædens Sydside fra 
BiiQir til HaffjarSarå. Vestlandets største Lavland (c. 20 □ Mil) hører 
ikke til det undersøgte Terræn, skøndt det ligger her i Nærheden, 
