Carex dioica. 
To fj el dia. 
Galium silvestre. 
Potentilla verna. 
Viola imlustris. 
Hyppigst forekommer en Undervegetation af Mosser som; 
A. sat'menfosum. 
A. uncinatum. 
OncopJiorus Walilenbergii. 
A. stellatum. 
A. scorpioides. 
Aniblystegium revolvens. 
Martinellia undulata. 
Sphagnum teres. 
S. fimbriatum. 
S. Warnstorfii. 
Paludella squarrosa. 
Sphagnum Lindbergii. 
I Tuerne træffes desuden; 
Grmimia ericoides. 
Polytrichum gracile. 
Dicranum palustre. 
Hylocomium parietinum o. fl. 
Ptilidium ciliare. 
De dominerende Arter C. chordorrhiza og Priophorum angustl- 
folium forekomme mest udbredte paa de lavere Steder; de danne 
ofte rene Samlag paa større Partier. Scwpus cæspitosus findes der¬ 
imod paa de lavere Tuer og nederst i de større. De andre Arter 
forekomme da spredt indblandede. Man træffer ogsaa flere Steder 
flere dominerende Arter indblandede mellem hverandre. I Nærheden 
af Søer træffes saaledes hyppig nogle af Eørsumpplanterne domi¬ 
nerende i Forening med de andre Arter. Som Exempel herpaa 
skal anføres følgende Sammensætning af Vegetationen; C. 7^ostrata 
— Me7iya7ithes = C. cordorrhiza C. valgavis = Priophorum 
angustifolium. Andre Steder er Grænsen mellem Floi og Rørsump 
skarpere, idet man mange Steder træffer C. chordorrhiza- og E. 
-Vegetationen grænsende næsten tæt til Carex rostrata- 
Vegetationen i Søen. Med Tiden rykker C. ros^mto-Bæltet længere 
ud i Søen, idet denne ved Bundfældning af forskellige Dele er 
bleven mindre dyb, og da rykker Floi-Vegetationen efter. 
Paa den anden Side gaar en Floi over til Myr; Mellem¬ 
formerne ere mange og have snart mere Lighed med en Floi snart 
med en Myr. 
En Floi ser mere smudsiggrøn ud end Myren. Bunden er, 
som fremhævet, mindre sejg. Paa de mere sumpede Strækninger 
