28 
Fjeldmarken. Af Fanerogamer spille kun Salix herhacea og Sih- 
haldia procumhens en væsentlig Kolle, idet de danne Samlag, som 
maa anses for karakteristiske for Fjeldmarken. 
Fjeldmarkens hyppigste Planter ere: 
Salix herhacea. I Sibhaldia procumbens. 
Saxifraga rivularis. I Oxyria digyna. 
Disse Planter anser jeg for egentlig at tilhøre Fjeldmarken, da 
de synes at forekomme der med størst Frodighed, men de forekomme 
ogsaa rigelig længere nede. 
Ranunculus glacialis, j Luzida arcuata, 
Pedicularis flammea, I Epilobium anagallidifolium 
har jeg kun fundet i Fjeldmarken (i 300—600 M. o. H.). Luzula 
arcuata er den almindeligste; jeg traf den overalt i Fjeldene. 
I 300—400 M. begyndte den at vise sig, ved c. 500 M. var den 
rigeligst, højere oppe blev den sjældnere. De andre 3 Arter ere 
kun kendte fra enkelte eller faa Steder. 
Desuden forekomme mange andre Arter. 
I en Højde af 400—-600 M. traf jeg saaledes overalt i Fjeldene 
efterfølgende Planter. De ere ordnede efter, hvor hyppig de blev 
noterede. De hyppigst noterede staa først. 
A. Hyppige: 
Silene acaulis. 
Carex rigida. 
Polygonum viviparum. 
Empetrum nigrum. 
Loiseleuria procumhens. 
Cassiope hypnoides. 
Armeria maritima. 
Arabis petræa. 
Veronica alpina. 
Thalictrum alpinum. 
Luzula spicata. 
Juncus trifidus. 
Saxifraga cæspitosa. 
Alchemilla alpina. 
Cerastium alpinum. 
Aira alpina. 
Thymus Serpyllum. 
Saxifraga oppositifolia. 
Gnaphalium supinum. 
Cerastium trigynum. 
Poa glauca. 
B. Mindre hyppige: 
Betula nana. 
Dryas octopetala. 
Papaver radicatum. 
Salix glauca. 
Trisetum subspicatum. 
Poa alpina. 
