30 
til, især Lynghedens Urter. Her er ikke nogen skarp Grænse, men 
Fjeldmarken kan dog tydelig kendes derpaa, at Lyngliedeplanterne 
ikke formaa at danne Hede, men voxe pletvis eller enkelt spredte, 
og at Fjeldmarkens smaa karakteristiske Saliceta (herhacea) og Sib- 
baldieta ere begyndt. 
Som mere typiske Exempler paa Fjeldmarkens Vegetation vil 
jeg anføre følgende: 
I. (liruslladeriie. Naar de nøgne Klipper undtages, høre Grus¬ 
fladerne til de plantefattigste Hele af Fjeldmarken. I Fjeldmarkens 
øvre Hel er de yderst plantefattige eller helt blottede for Plante- 
væxt, især hvis de ligge udsat; i dens nedre Hel ere de udsatte 
Flader ogsaa yderst plantefattige; paa en større Strækning af en 
saadan Flade træffer man ofte kun en enkelt Ranunculus glacialis 
eller en enkelt Cerastium alpinum. Paa de mindre udsatte Flader i 
Fjeldmarkens nedre Hel træffer man en betydeligt rigere Vegetation. 
Paa FroDårheidi traf jeg paa en saadan Flade smaa, spredte Pletter 
med Salix hei'bacea i Mosbund, og Alchemilla alpina. Smaa Tuer 
af Armeria og Aira alpina vare spredte paa Gruset med 10—20 
Fods Mellemrum. Enkeltvis spredte hist og her forekom; 
Luzula sgicata. j Arabis getræa. 
Oxyria digyna. Galium silvestre. 
Cerastium alpinum. Saxifraga cæspitosa. 
Silene acaulis. 
Hvor Gruset grænsede til en nærliggende Lerflade, forekom 
Dicranum falcatum i spredte Puder. 
Paa de Grusflader, der ere oversaaede med smaa Lægivere, 
smaa Stene, der findes mere eller mindre tæt spredte over Fladen, 
træffer man den rigeste Plantevæxt, der kan optræde paa en Grus¬ 
flade i Fjeldmarken. Omkring de smaa Stene findes smalle Kraver 
af Grimmia hypnoides. I Griinmiakraverne voxe de hyppigste Fjeld¬ 
marksplanter. Ved Vogur noterede jeg paa en saadan Flade i 
500 M. Højde 26 Arter af de under A og B anførte (S. 28 — 29). 
Hesuden forekom Cetraria islandica, flere Cladonia-ÅxiQiY og Luzula 
arcuaia rigelig. Saadanne Grusflader træffes meget hyppigt i Fjeldene 
