44 
slaar Eevner. Disse ere paa de her omtalte Flader af meget for¬ 
skellig Varighed, som oftest meget kortvarige, idet de forsvinde, 
naar Overfladen bliver fugtig igen. For Vegetationen har disse 
Spalter, saavidt jeg har set, ingen Betydning, idet denne næsten 
altid optræder paa selve Ruderne. Foruden at de optrædende Arter 
ikke ere de samme, afvige disse Lerflader ogsaa heri fra den fra 
arktiske Lande skildrede Polygonmark, hvor Planterne foretrække 
Spalterne og Eudekanterne (cfr. Kjellman: Om Vaxtligheten paa 
Sibiriens Nordkust). I denne Henseende er dog mest Lighed med 
Grønland, hvor Planterne (cfr. Hartz: Øst-Grønlands Vegetations¬ 
forhold p. 118) voxe „saavel paa Ruderne som i Sprækkerne“. 
Flodgrus. Langs Floderne, i deres nedre Løb gennem Dalene, 
findes gruset-stenede Strækninger. I Vaartiden oversvømmes disse 
Steder i Snesmeltningstiden paa Grund af Flodernes større Vand¬ 
rigdom; de ere derfor til Tider underkastede store og ødelæggende 
Forstyrrelser. Her kan derfor ikke være Tale om nogen stabil 
Vegetation, medmindre Flodlejet ^forandres, hvad ofte indtræffer. 
Da indfinde sig de almindelige Grusbunds-Planter; paa lerede Stræk¬ 
ninger træffes Lerbunds-Vegetationens Planter som Sedum villosum^ 
Koenigia, Triglochin paluster o. fl., paa et videre fremskredet 
Stadium ere disse Steder bevoxede med lave Gramineer, hvori ofte 
lave SaZ/o:-Arter, især S. lanata, findes indblandede. Paa dyndede 
Steder stikker Equisetum palustre overalt frem af Jorden, senere 
udvikles denne Vegetation til en Cyperacéeng. 
Som Flodgrusets Karakterplante kan anføres Chamæneriuni 
latifolium, der ofte optræder næsten enevoxende paa større Partier, 
der midt i den gruset-stenede Flade ere let iøjnefaldende. C. lati¬ 
folium voxer ogsaa i Klipper, men der er den mere spredtvoxende 
og sjældnere. 
Hyppig forekommende vare: 
Papaver radicatum. 
Rumex Acetosella. 
Cerastium alpinum. 
Polygonum viviparuin. 
Arenaria ciliata. 
Poa glauca. 
Agrostis alha. 
Galium silvestre. 
