53 
Urtemarkeu er, efter min Opfattelse, mindre stabil end de 
andre Formationer, og den udvikles, vistnok som oftest, til Græs¬ 
mark. Dog er det sandsynligst, at den vil holde sig uforandret paa 
de gødede Steder, saalænge Forholdene ikke forandres. 
Urtelien. I Kløfter, Lavninger og paa Afsatser i Klipperne, 
hvor der findes mere eller mindre rigelige Lerlag aflejrede af Vand 
og Vind, findes der ofte en karakteristisk Urtevegetation, hvor 
Græsarter ofte mangle. 
I de øvre Ender af Dalene, hvor saadanne Lerlag findes i Læ 
af Afsatser eller i Lavninger, træfi'er man flere Steder Alchemilla 
vulgaris og Geranium silvaticum pletvis udbredt i rigelig Mængde, 
med forskellige andre Urter indblandede, dog ikke Gramineer. 
Paa mindre Afsatser i selve Klipperne og i Kløfter optræder 
en Urtevegetation af helt andet Udseende. De Urter, der her 
dominere, ere: Hieracier, Chamænerium latifolium, Angelica, Ar- 
changelica, Rhodiola og flere Saxifraga- Her forekomme 
Gramineer som oftest indblandede. 
Længere nede, i Liernes nedre Del, træffes af og til en ren 
Urtevegetation pletvis udbredt, især paa Steder, som ere udsatte 
for svage Forstyrrelser af rindende Vand, og hvor der afsættes Ler. 
Denne Vegetation holder sig ikke ublandet i Længden, thi saasnart 
Forholdene blive roligere, indfinde Græsarterne sig, og Vegetationen 
bliver en Urte-Græsmark. 
Urtemarken har den største Udbredelse i Liernes nedre Del, 
men er næsten altid græsblandet og kunde saaledes passende kaldes 
Græs-Urteli. 
Som Eegel er her ikke Tale om nogen enkelt Plante som 
dominerende. Det, som giver Vegetationen dens Præg, er de mange 
blomstrende Individer af de forskellige, uregelmæssig og ujevnt 
fordelte Arter. 
I denne uensartede Vegetation findes dog nogle Arter, der 
jevnlig forekomme i størst Mængde paa de forskellige Steder, som: 
Geranium silvaticum. Alchemilla vulgaris. 
Orchis maculatus. Spiræa Ulmaria. 
